Єдиний унікальний номер 205/7729/26
Номер провадження2/205/5102/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Курбанової Н. М.
за участю секретаря судового засідання Коваленко Т. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача - адвокат Ніколаєва Г. Г., через систему «Електронний Суд» звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просили розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 883. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 03.09.2005 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох спільних дітей – неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач та відповідач прожили у шлюбі близько 21 року, вели спільне господарство, будували міцні сімейні стосунки. З березня 2022 року сторони разом не проживають, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Позивач та Відповідач неодноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося. В результаті цих розмов позивач дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхнім дітям. З підстав наведених вище, збереження сім`ї між позивачем та відповідачем є неможливим. Примирення сторін також не можливе. Питання поділу спільного сумісного майна сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. Діти народжені в шлюбі залишилися проживати з позивачем – їх матір`ю. Питання утримання дитини буде вирішуватися шляхом подання окремих заяв до суду. Позивач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище – ОСОБА_5 . Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. 
Ухвалою судді від 20 липня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в якій також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд розірвати шлюб між ним та позивачем.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 вересня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03.09.2005 складено відповідний актовий запис №883, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_5 ». 
Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей – неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відповідно.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. 
Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки, майнового спору та спору про місце проживання неповнолітньої дитини між ними немає.
Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з березня 2022 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №883.
Позивачу ОСОБА_1 , яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя:       Н. М. Курбанова