Справа № 144/964/26
Провадження № 3/144/281/26

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
13.08.2026 с-ще Теплик
Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и л а :
03.07.2026 року, близько 22 год - 23 год, в с. Соболівка по вул. Центральній, ОСОБА_1 виражався нецензурними словами в громадському місці до громадянина ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачено відповідальність ст. 173 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, показав, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки сварку спровокував ОСОБА_2 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було роз`яснено його права згідно ст. 63 Конституції України, копію протоколу про адміністративне правопорушення йому рекомендованим листом не надіслали, чим порушили його право на захист. 
Окрім того, ОСОБА_1 12.08.2026 року подано до суду письмове заперечення, де останній зазначив, що інспектором чергового відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Пастушенко О.А. порушено правила ведення діловодства, а саме: в рапорті від 03.07.2026 зазначено інформацію про сторонню особу, а саме ОСОБА_3 , який звертався на 102. Хоча звертався ОСОБА_1 . Крім того, в протоколі ВАД №749955 від 03.07.2026 зазначена недостовірна інформація, не роз`яснено права та обов`язки, другий примірник протоколу не надіслано на його адресу, до матеріалів справи не долучено письмове клопотання про обстеження ОСОБА_2 на предмет вживання алкоголю.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши письмові матеріали справи, дослідивши технічний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, здійснений працівниками поліції під час фіксації правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство»).
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян у грубій розв`язаній манері.
Громадське місце – це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги (стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»).
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, як ОСОБА_1 в громадському місці проявляє зневажливе ставлення не лише до ОСОБА_2 , а й до працівників поліції, в присутності інших громадян. 
Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із компанією відпочивали в належному йому закладі, вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_2 їздив автомобілем і «підіймав щебінь» біля закладу. Така поведінка відпочиваючого його обурила і він викликав наряд поліції. 
На відеозаписі явно зафіксовані взаємні образи як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, неодноразово вживала нецензурні висловлювання, погрози, допускала приниження, що свідчить про наявність в його діях умислу на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 повністю підтверджуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано процес взаємного вживання нецензурної лексики, образ і приниження людської гідності.
Також, винуватість ОСОБА_1 знайшла підтвердження у досліджених в судовому засіданні письмових доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749955 від 06.07.2026 року (а.с. 2), рапорті від 03.07.2026 (а.с. 4), протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 (а.с. 5), письмових поясненнях ОСОБА_1 від 03.07.2026 року (а.с. 6), поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 7).
Посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист, оскільки працівники поліції не надіслали йому копію протоколу про адміністративне правопорушення рекомендованим листом і вона наявна в матеріалах справи, спростовуються даними відеозапису, де він відмовився отримувати копію протоколу про адміністративні правопорушення, чого він не заперечував і під час розгляду справи в суді. 
Посилання ОСОБА_1 на нероз`яснення йому прав, зокрема і права на захист, не може слугувати самостійною підставою для спростування його вини.
Доводи ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції щодо неприйняття мір відносно ОСОБА_2 за його викликом також на увагу не заслуговують, оскільки скарги на неправомірні дії або бездіяльність поліцейських керівнику органу поліції (безпосередньому начальнику або вище за підпорядкуванням), до ДБР (якщо є ознаки злочину), або до суду ОСОБА_1 не подавались.
Посилання на неправильно зазначений час вчинення адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №749955 спростовуються тим, що конфлікт і словесні образи в громадському місці між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривали більше години, тому поліцейським і вказано у фабулі протоколу «близько 22 год - 23 год», а не як зазначає ОСОБА_4 «близько 23 год 23 хв».
Направлення протоколу про адміністративне правопорушення до суду на 5-й день замість 3-го не є грубим порушенням і не тягне за собою автоматичного закриття справи чи визнання протоколу недопустимим доказом. Строки пересилання матеріалів є інструктивними для посадових осіб, а їх недотримання не позбавляє суд правомочності розглянути справу, якщо не минули загальні строки давності накладення стягнення (стаття 38 КУпАП). Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить жорсткої імперативної норми з чіткою забороною чи анулюванням протоколу через незначну затримку його пересилання до суду.
Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює не інакше, як намагання уникнути адміністративної відповідальності та покарання.
На наявних в матеріалах справи відеозаписах, які в даному випадку є самостійним засобом доказування, об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Надані відео є послідовними, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про те, що надані відеозаписи є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Отже, своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП — дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадському місці та дії, що порушують громадський порядок.
Обставин, що пом`якшували б чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , згідно вимог ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, майнового стану, вважаю, що ОСОБА_1 потрібно піддати адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдеся одна) грн.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 173, 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдеся одна) грн (Отримувач коштів: ГУК у Він.обл./с.Соболiвка/24060300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача(IBAN): UA688999980313090115000002850; Код класифікації доходів бюджету: 24060300). 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя