Справа № 357/21473/25
Провадження № 2/357/1556/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя – Цукуров В.П.,
секретар судового засідання – Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості –
В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.
Короткий зміст позовних вимог. 
У грудні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись наступні обставини.
16.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ФІНАНС» та відповідачем було укладено договір позики №104/93416765 та відповідачу було надано позику шляхом передачі готівкових коштів у сумі 7000,00 грн. 
На підставі цього Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути суму Позики Позикодавцю та сплатити Проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів. 
Мета отримання Позики Позичальником - споживчі цілі, що не суперечать законодавству. Позика надається Позичальнику на умовах із поверненням суми Позики в кінці строку користування позикою. Розмір, порядок та строки сплати Позичальником платежів за цим Договором погоджений Сторонами в Графіку платежів. Позичальник зобов`язаний здійснювати платежі у відповідності до Графіку платежів. 
Позичальник повинен сплачувати Позикодавцю Проценти за Договором за фіксованою ставкою, встановленою Договором позики, від суми Позики (залишку суми Позики) за кожен день користування Позикою в межах строку передбаченого п. 1.4. та п. 2.2. Договору у порядку, розмірі та строки встановлені в Графіку платежів. 
Позикодавець надає Позику шляхом передачі готівкових коштів Позичальнику. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він отримав від Позикодавця суму Позики у повному обсязі у дату підписання цього Договору. 
Позичальник повертає суму Позики, а також здійснює оплату інших платежів за Договором, шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця. Днем повернення Позики (її частини) вважається день внесення суми Позики (її частини) в касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця. Позичальник зобов`язаний повернути суму Позики у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. Позичальник має право достроково повернути суму Позики та сплатити інші платежі за Договором. 
Закінчення Строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії Договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення Стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії Договору. Умови цього Договору, які залишились Стороною невиконаними частково або в повному обсязі, після закінчення строку дії Договору, зберігають чинність (продовжують діяти) до їх повного виконання.
28.12.2023 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 28122023. 
17.04.2025 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25. 
25.08.2025 року між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25.
Згідно з Договором факторингу-1, Договору факторингу-2 та Договору факторингу-3 відбулося відступлення права вимоги за договором позики № 104/93416765 від 16.03.2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу перед ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС») становить 58100,00 грн., із яких: 
заборгованість за сумою позики – 7000,00 грн.; 
заборгованість по нарахованим процентам – 49140,00 грн.; 
заборгованість за комісією – 1960,00 грн.
З врахуванням зазначеного вище, позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості заборгованість за договором позики №104/93416765 від 16.03.2021 року у розмірі 58100,00 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Рух справи. Позиції сторін.
20.02.2026 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд в змішаній формі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 25).
23.02.2026 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання проти задоволення позовних вимог заперечувала частково. Визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості з тіла кредиту. Водночас заперечувала проти стягнення процентів, комісій та будь-яких інших додаткових нарахувань, які у багато разів перевищують суму отриманого кредиту та є неспівмірними з основним зобов`язанням. Повідомила, що вона є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу в період дії воєнного стану, що істотно впливає на її матеріальний стан та можливість виконання зобов`язань у повному обсязі (а.с.29-33).
У судові засідання сторони не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі (а.с. 9).
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

2. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
16.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ФІНАНС» та відповідачем було укладено договір позики №104/93416765 (а.с. 40-42).
Основним умовами договору позики №104/93416765 від 16.03.2021 року є:
1.1. На підставі цього Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (надалі також «Позика» або «сума Позики») у розмірі встановленому цим Договором, в Позичальник зобов`язується повернути суму Позики Позикодавцю та сплатити Проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів.
1.2. Сума Позики становить 7000,00 грн. та надається Позичальнику без додаткового забезпечення та залучення супутніх послуг третіх осіб.
1.3. Мета отримання Позики Позичальником споживчі цілі, що суперечать законодавству.
1.4. Строк на який надається Позика становить 365 днів. Позика надається Позичальнику на умовах із поверненням суми Позики в кінці строку користування позикою.
1.5. Комісія за видачу Позики складає 28% (двадцять вісім процентів) від суми Позики, що становить 1960,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) і підлягає сплаті у строк передбачений Графіком платежів.
1.6. Розмір, порядок та строки сплати Позичальником платежів за цим Договором погоджений Сторонами в Графіку платежів.
1.7. Позичальник зобов`язаний здійснювати платежі у відповідності до Графіку платежів.
2.1. Позичальник повинен сплачувати Позикодавцю Проценти за Договором за фіксованою ставкою 2% (два проценти) від суми Позики (залишку суми Позики) за кожен день користування Позикою в межах строку передбаченого п. 1.4. та п. 2.2. Договору у порядку, розмірі та строки встановлені в загальному розмірі становить 49140,00 грн (сорок дев`ять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).
2.2. Нарахування Процентів на суму Позики починається з 15-го дня користування Позикою.
3.1. Позикодавець надає Позику шляхом передачі готівкових коштів Позичальнику.
3.2. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він отримав від Позикодавця суму Позики у повному обсязі у дату підписання цього Договору.
3.3. Позичальник повертає суму Позики, а також здійснює оплату інших платежів за Договором, шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця.
3.4. Днем повернення Позики (її частини) вважається день внесення суми Позики (її частини) в касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця.
3.5. Позичальник зобов`язаний повернути суму Позики у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. Позичальник має право достроково повернути суму Позики та сплатити інші платежі за Договором.
3.6. Позичальник має право відмовитися від цього Договору звернувшись до Позикодавця із відповідною письмовою заявою в порядку передбаченому ст. 15 ЗУ «Про споживча кредитування».
Згідно з графіком платежів за період з 29.03.2021 року по 15.03.2022 року розмір відсотків за користування кредитом становить 49140,00 гривень (а.с. 43)
Відповідно до паспорту споживчого кредиту основними умовами кредитування є:
тип кредиту – позика;
сума/ліміт кредиту – 7000,00 гривень;
строк кредитування – 365 днів;
мета отримання кредиту – споживчі цілі;
спосіб та строк надання кредиту – готівкою на 365 днів;
загальні витрати за кредитом – 51100,00 гривень;
орієнтовна загальна вартість кредиту – 58100,00 гривень;
реальна річна процентна ставка – 730 процентів річних;
комісія – 28% від суми позики – 1960,00 гривень;
розмір відсотків за період з 29.03.2021 року по 15.03.2022 року становить 49140,00 гривень (а.с. 44-47). 
На підставі Договору факторингу №28122023 від 28.12.2023 року, Договору факторингу №17-04/ФК-25 від 17.04.2025 року та Договору факторингу №25-08/ФК-25 від 25.08.2025 року відбулося відступлення права вимоги за договором позики № 104/93416765 від 16.03.2021 року від ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» до позивача.
Позивачем нараховано відповідачу заборгованість за договором позики №104/93416765 від 16.03.2021 року у загальному розмірі 58100,00 гривень, з яких:
7000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту;
49140,00 гривень – заборгованість по нарахованим процентами;
1960,00 гривень – заборгованість за комісією (а.с. 48-51).
Відсотки нараховано за період з 29.03.2021 року по 15.03.2022 року, тобто у межах строку кредитування.
Відповідачем визнано позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованість з тіла кредиту в розмірі 7000,00 гривень (а.с. 21).
Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2025 року №1838 відповідач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 25.07.2025 року по теперішній час (а.с. 23).

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.
Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у статті 14 пункт 15 викладено в такій редакції: «15. Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Висновки суду. 
Судом встановлено та сторонами по справі не оспорювалося, що 16.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР ФІНАНС» та відповідачем було укладено договір позики №104/93416765 (а.с. 40-42).
Основними умовами договору позики №104/93416765 від 16.03.2021 року є:
тип кредиту – позика;
сума/ліміт кредиту – 7000,00 гривень;
строк кредитування – 365 днів;
мета отримання кредиту – споживчі цілі;
спосіб та строк надання кредиту – готівкою на 365 днів;
загальні витрати за кредитом – 51100,00 гривень;
орієнтовна загальна вартість кредиту – 58100,00 гривень;
реальна річна процентна ставка – 730 процентів річних;
комісія – 28% від суми позики – 1960,00 гривень;
розмір відсотків за період з 29.03.2021 року по 15.03.2022 року становить 49140,00 гривень.
На підставі Договору факторингу №28122023 від 28.12.2023 року, Договору факторингу №17-04/ФК-25 від 17.04.2025 року та Договору факторингу №25-08/ФК-25 від 25.08.2025 року відбулося відступлення права вимоги за договором позики № 104/93416765 від 16.03.2021 року від ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» до позивача.
Позивачем нараховано відповідачу заборгованість за договором позики №104/93416765 від 16.03.2021 року у загальному розмірі 58100,00 гривень, з яких:
7000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту;
49140,00 гривень – заборгованість по нарахованим процентами;
1960,00 гривень – заборгованість за комісією (а.с. 48-51).
Відповідачем визнано позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованість з тіла кредиту в розмірі 7000,00 гривень (а.с. 21).
Відсотки нараховано за період з 29.03.2021 року по 15.03.2022 року, тобто у межах строку кредитування.
Відповідно до п. 1.5. договору позики №104/93416765 від 16.03.2021 року комісія за видачу Позики складає 28% (двадцять вісім процентів) від суми Позики, що становить 1960,00 грн. і підлягає сплаті у строк передбачений Графіком платежів.
Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Висновок суду про правомірність встановлення банком комісії за обслуговування кредиту у кредитному договорі відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року по справі №496/3134/19.
Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2025 року №1838 відповідач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 25.07.2025 року по теперішній час (а.с. 23).
Документів стосовно участі відповідача у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, відповідачем суду надано не було.
Відтак, у тому числі, оскільки відповідач розпочала перебування на військовій службі з 25.07.2025 року, тобто через 3 роки та 4 місяці після закінчення існування між сторонами спірних правовідносин, пов`язаних із споживчим кредитуванням, які існували з 16.03.2021 року по 15.03.2022 року, положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до даних спірних відносин застосуванню не підлягають.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених сторонами позовних вимог, з урахуванням обраного ними способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів.

Судові витрати. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 гривень, які документально підтверджені (а.с.11).
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2422,40 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано наступні документи: Договір про надання правової допомоги №45714110 від 10.12.2025 року, Додаткова угода до Договору №3649507789 про надання правової допомоги, Детальний опис робіт виконаних адвокатом, Акт про підтвердження надання правової допомоги. Згідно з указаними документами розмір гонорару, який сплачує клієнт адвокату, складає 6000,00 гривень.
Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові 01.02.2023 року по справі №160/19098/21.
До висновку про справедливість і співмірність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50% від попередньо заявленої суми у аналогічній ситуації дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 11.03.2021 року у справі № 911/2681/19.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги те, що у справа даної категорії не є унікальною та складною, її розгляд було здійснено у межах трьох судових засідань без участі сторін, що не потребувало від сторони позивача витрачення значних зусиль. 
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу на 50% та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (6000,00 гривень х 50%). Такий розмір суд вважає розумним та співмірним складності даної справи.

3. Резолютивна частина.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» заборгованість за договором позики №104/93416765 від 16.03.2021 року в розмірі 58100,00 гривень (п`ятдесят вісім тисяч сто гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» витрати зі сплати судового збору 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС», ЄДРПОУ 45714110, місцезнаходження: вулиця Глибочицька, будинок 17Б, офіс 503, місто Київ, 04052. 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 08.07.2026 року. 

Суддя 	В. П. Цукуров