ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/18914/25
провадження № 2/753/3595/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,
представника позивачів - адвоката Деркач О.В.,
представника відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу 
за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
до Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України, 
про визнання безпідставною відмову передати квартиру у приватну власність та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Позивачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулись до суду з позовом до відповідача ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання безпідставною відмову передати квартиру у приватну власність та зобов`язати вчинити дії.
В обґрунтування позову зазначили, що позивачка ОСОБА_2 , разом зі своєю сім`єю вже більше 17 років проживає у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, на підставі ордера № 4 від 25 листопада 2007 року, виданого Управлінням справами Верховної Ради України.
26 серпня 2022 року позивачі звернулися до Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Верховної Ради України» із заявою про приватизацію квартири.
Проте відповідач листом від 16 листопада 2022 року № 15-1/27-234 повідомив їх про відмову у приватизації квартири у зв`язку із наявністю у неї статусу службової.
Позивачі вважають, що відмова відповідача в оформленні приватизації ними квартири є безпідставною та протиправною. На їхню думку, спірне житло належить до об`єктів державного житлового фонду, які можуть бути передані громадянам у приватну власність у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
При цьому позивачі зазначають, що рішенням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації спірна квартира не віднесена до числа службових жилих приміщень, а відтак на неї не поширюються встановлені законодавством обмеження щодо приватизації службового житла.
З огляду на викладене, просять суд: 1) визнати безпідставною відмову ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Верховної Ради України», як органу приватизації державного житлового фонду, передати у приватну власність позивачів квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку приватизації; 2) зобов`язати ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Верховної Ради України», як орган приватизації державного житлового фонду, оформити приватизацію квартири на користь позивачів (а.с. 1-30, 37-52).

Узагальнені доводи відповідача
24.11.2025 року представник відповідача ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Верховної Ради України» - Колєснік І.А. звернувся до суду з відзивом на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що на дані спірні відносини не поширюються норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки профільним законом, що регулює питання службових квартир, які перебувають у віданні ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Верховної Ради України» є саме Закону України «Про правовий режим майна, що забезпечує діяльність верховної ради України» (а.с. 94-96).

Рух справи
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.10.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 53).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24.11.2025 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті (а.с. 92).
У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Деркач О.В. підтримала позов з підстав, викладених у ньому.
У судовому засіданні представник відповідача - Воронов Є.Є. заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Обставини справи
25.11.2007 року громадянці ОСОБА_2 з родиною із трьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , видано ордер на службове приміщення №4, який надає їй та її родині право на зайняття житлового приміщення, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 18).
Ордер на службове приміщення №4 видано на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету управління житловими будинками УС ВР України від 26.06.2006 року.
У 2022 році позивачі звернулись до директора ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України із заявою про приватизацію займаного житла (а.с. 19-22).
Згідно з відповіддю ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України №15-1/27-234 від 16.11.2022 року, квартири, що відносяться до числа службових, приватизації не підлягають (а.с. 23).
З відповіді Дарницької РДА № 101-6384 від 10.07.2025 року вбачається, що у наявних журналах обліку службових жилих приміщень відсутні відомості про зазначену квартиру (а.с. 26-27).

Оцінка суду
Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.
Із наведених положень процесуального закону вбачається, що саме позивач визначає предмет і підстави позову, а також особу, яка, на його думку, повинна відповідати за заявленими вимогами. Суд не наділений повноваженнями з власної ініціативи змінювати відповідача або залучати співвідповідача, оскільки така процесуальна ініціатива відповідно до статті 51 ЦПК України належить виключно позивачу. У разі якщо позов пред`явлено до неналежного відповідача або не до всіх осіб, які повинні відповідати за позовом, позивач має право звернутися до суду з відповідним клопотанням, належним чином обґрунтувавши необхідність заміни відповідача або залучення співвідповідача.
Аналогічний правовий висновок неодноразово висловлював Верховний Суд, який зазначав, що визначення відповідачів, предмета та підстав позову є процесуальним правом позивача, тоді як встановлення належності відповідача та обґрунтованості заявлених вимог є обов`язком суду під час вирішення спору по суті.
Як убачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду до відповідача ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України, саме як до органу приватизації, або у випадку, якщо органом місцевого самоврядування або державною адміністрацією це підприємство було наділене повноваженням щодо здійснення приватизації квартир у даному будинку.
Водночас відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, установами чи організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд, якщо вони наділені повноваженнями щодо здійснення приватизації. 
Так у відповідності до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV, до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить зокрема вирішення питань управління майном, приватизації майна; внесення пропозицій до проектів програм приватизації державного майна, організація їх виконання.
Отже, належним відповідачем у спорах про зобов`язання здійснити приватизацію житла є саме орган приватизації, який відповідно до закону уповноважений приймати рішення щодо передачі житла у власність громадян.
Матеріали справи не містять доказів того, що саме ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України є органом приватизації у розумінні статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та наділене повноваженнями приймати рішення щодо приватизації спірної квартири.
Позивачами не доведено, що ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України є суб`єктом, уповноваженим вирішувати питання приватизації державного житлового фонду.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21).
Відмовляючи у задоволенні позову з цих підстав, суд не надає оцінки щодо права позивачів на приватизацію квартири з огляду на те, що така оцінка можу бути надана судом тільки у разі пред`явлення позову до належного відповідача, яким за обставинами цієї справи, у відповідності до закону, є орган, створений місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, установами чи організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд, якщо вони наділені повноваженнями щодо здійснення приватизації. 

Судові витрати.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 141 ЦПК України. 
Відповідачем не подано заяви про відшкодування понесених ним судових витрат. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-80, 82, 89, 259, 263-265, 272-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України, про визнання безпідставною відмову передати квартиру у приватну власність та зобов`язати вчинити дії - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:    Осіпенко Л.М.