Справа № 127/26657/26 
Провадження № 3/127/5230/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"15" вересня 2026 р. | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом, ОСОБА_1 26.07.2026 року близько 07:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру (шарпала за руки) відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , чим завдала шкоду його психічному та фізичному здоров`ю (плач та крики від болю в руці).
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що у неї та колишнього чоловіка ОСОБА_3 складні відносини. Вказане зумовлено тим, що після розлучення колишній чоловік вирішив проживати разом із нею. 26.07.2026 року близько 05:50 год. вона прокинулася із дитиною та вийшла на кухню. В цей час ОСОБА_3 вийшов до них із своєї кімнати та розпочав відеозйомку на свій мобільний телефон. При цьому, висловлював ОСОБА_1 претензії з приводу того, що вона готує із належних йому продуктів та увімкнула пральну машину. Тому ОСОБА_1 вийшла на вулицю, щоб конфлікт не продовжувався. Проте її колишній чоловік продовжував відео зйомку. Жодних образ ОСОБА_1 колишньому чоловіку не говорила. Після цього, близько 06:10 год. колишній чоловік пішов на спортивний майданчик, як він сказав їй. Тому ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 повернулися до будинку. Об 07:10 год. її чоловік зайшов до будинку та запитав, чому їх малолітні син плаче. На той момент їх син, якому встановлена група інвалідності та який є глухо-німим, локалізував, тобто не плакав та не кричав, а таким способом комунікував. Жодних протиправних дій відносно сина вона не вчиняла, його не шарпала. Через 5 хвилин колишній чоловік викликав працівників поліції. 
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Юрченко Т.П. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, згідно ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вказаною нормою визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки та відеозапису.
Таким чином, ст. 251 КУпАП чітко визначено джерела походження доказів та їх процесуальну форму.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Так згідно з протоколом,  ОСОБА_1 26.07.2026 року близько 07:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного характеру (шарпала за руки) відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , чим завдала шкоду його психічному та фізичному здоров`ю (плач та крики від болю в руці).
Із протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2026 року та письмових пояснень вбачається, що ОСОБА_3 просить прийняти міри до колишньої дружини ОСОБА_1 , яка 26.07.2026 року близько 07 год. 30 хв. за місцем проживання вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме шарпала його, тягнула за руки, в результаті чого у сина з`явилася істерика (він плакав та стогнав). Вказані неправомірні дії ОСОБА_3 побачив через відчинені вікна, стоячи на вулиці. Тому він забіг до квартири та почав допитуватися, в чому причина такої поведінки його колишньої дружини, однак почув лише погрози від неї.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2025 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.
ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав.
З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Із долученої до справи медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Захворювання F72.1 – розумова відсталість важка, значене порушення поведінки вимагаюча догляду і лікування. F80.8 – інші розлади розвитку мови. Загальне недорозвинення мовлення І рівня. Н 90.3 – нейросенсорна втрата слуху двостороння. G98 – інші порушення нервової системи, не класифіковані в інших рубриках. Судомний синдром, парціальні судомні напади в анамнезі. Н52.2 – астигматизм. Складний короткозорий астигматизм обох очей. 
Разом з тим, викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_3 , який є заінтересованою особою у справі, а жодних інших доказів, які б підтверджували таку версію матеріали справи на містять.
Пояснення ОСОБА_1 спростовують пояснення її колишнього чоловіка ОСОБА_3 про те, що вона 26.07.2026 року близько 07:30 год. за місцем їх проживання вчинила домашнє насильство фізичного характеру (шарпала за руки) відносно малолітнього сина ОСОБА_2 .
Таким чином, при наявності двох протилежних версій, одна з яких жодним чином не підтверджена матеріалами справи, а інша жодним чином не спростована, приймаючи до уваги норми статті 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме вчинення нею домашнього насильства фізичного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 .
Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1  за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: