ПОСТАНОВА
Справа № 137/886/26
16 липня 2026 р. 3/137/375/26 

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з даних адміністративного матеріалу - не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

04.06.2026 о 12 год 05 хв на 347 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку. Подія фіксувалась на безперервну відеофіксацію нагрудних портативних відеореєстраторів
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
16.07.2026 захисником ОСОБА_1 – адвокатом Чорнокнижником О.В. через підсистему «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі (а.с. 23-24) якими він зазначив, що відмова від проходження медичного огляду була зумовлена об`єктивними обставинами, а не наміром ухилитися від його проходження. Зазначив, що його підзахисний перебував у стані сильного хвилювання через необхідність терміново доставити матір до лікаря, а також має психоневрологічне захворювання, про яке повідомив працівників поліції. Після події за власною ініціативою звернувся до приватного медичного закладу та пройшов лабораторне обстеження на наявність наркотичних речовин, результати якого були негативними. Крім того, вважав, що працівниками поліції під час оформлення адміністративних матеріалів були допущені порушення вимог законодавства, зокрема щодо підстав зупинки транспортного засобу та порядку направлення на медичний огляд, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та повідомив, що їхав із м. Львова до м. Одеси та в кожній області проїжджав блокпости, однак поблизу с-ща Літин його запідозрили у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи внаслідок вживання лікарських препаратів. Зазначив, що дійсно відмовився від проходження огляду, оскільки поспішав до м. Одеси, де віз матір до лікаря. Згодом (того ж дня) за власною ініціативою звернувся до приватного медичного закладу в м. Вінниця, де здав аналізи на наявність наркотичних речовин. Працівників поліції не викликав. За результатами проведених досліджень аналізи показали, що наркотичних речовин в його організмі не виявлено. Також зазначив, що знає про передбачений Правилами дорожнього руху України обов`язок водія пройти огляд на вимогу працівника поліції.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Чорнокнижник О.В. підтримав раніше подані ним додаткові пояснення та просив закрити провадження у справі за відсутності події адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 683673 від 04.06.2026 (а.с. 2), яким зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема того, що 04.06.2026 о 12 год 05 хв на 347 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку.
До матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції(а.с. 4), згідно з яким 04.06.2026 на автодорозі М-30 (347 км) було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . У рапорті зазначено, що у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, йому запропоновано пройти медичний огляд, від якого він відмовився, у зв`язку з чим складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із відеозапису під назвою «export-dizh9», що міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с. 7), вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. На 06:17 хв. відеозапису інспектор поліції повідомляє про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, зокрема тремтіння пальців рук, на що ОСОБА_1 пояснює, що звільнений від військової служби за станом здоров`я. На 12:20 хв. працівники поліції повторно перевіряють реакцію зіниць ОСОБА_1 у приміщенні. На 21:03 хв. ОСОБА_1 повідомляє, що з дитинства перебуває на лікуванні та приймає лікарські препарати, назву яких не пам`ятає. На 44:06 хв. після повідомлення інспектором поліції про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння або перебування під впливом психотропних речовин, ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду.
До додаткових пояснень долучено медичну довідку (результати лабораторного дослідження ТОВ «Діагностичний центр «Меділабс») від 04.06.2026 (дата взяття 14 год 12 хв 04.06.2026 (а.с. 25), відповідно до яких наркотичних речовин у досліджуваному біологічному матеріалі не виявлено.
Згідно довідки від 16.04.2026 (а.с. 25 зв.) ОСОБА_1 знаходиться на обліку і лікуванні з 03.07.2005 з приводу психоневрологічного захворювання.
Посилання захисника на медичний висновок про відсутність стану наркотичного сп`яніння також не може бути прийняте до уваги, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП у даному випадку настає не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення. Проходження огляду в закладі охорони здоров`я через проміжок часу більше 2 годин після зупинки транспортного засобу не спростовує факту відмови від огляду, зафіксованого інспекторами поліції.
При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факту відмови від проходження медичного огляду, пояснивши її поспіхом та необхідністю доставити матір до лікаря. Отже, обставина відмови від проходження огляду є встановленою та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Надана довідка про перебування ОСОБА_1 на обліку не спростовує встановленого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не є підставою для звільнення його від виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, доводи сторони захисту спрямовані на переоцінку належних та допустимих доказів і не спростовують встановлених фактичних обставин справи, у зв`язку з чим підстави для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П.  В.