П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/13081/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю. 
09 вересня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у відмові у наданні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, із зазначенням-відомостей про оновлені розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення встановлених у середньому розмірі, що фактично виплачені за відповідною посадою станом на 01.01.2023, а саме - надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та виконання особливо важливих завдань, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн), встановленого Законом на 01.01.2023, для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, із зазначенням посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у розмірах (відсоткових значеннях), що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії, за посадою позивача або посадою прирівняною до цієї посади, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Зокрема, скаржник вказує, що судове рішення, в якому не визначені розміри додаткових видів грошового забезпечення та премії в довідках не сприяє повному захисту прав позивача, позаяк у випадку невірного обрахунку таких складових з боку відповідача, він вимушений буде повторно звертатися до суду. У зв`язку з цим, апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На звернення позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про відсутність підстав для видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на 1 січня календарного року.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в оформленні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідач діяв неправомірно, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Переглядаючи таке судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів зважає на наступне.
В рамках розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, що позивач має право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) в первинній редакції, якою було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Отже, колегією суддів не надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в цій частині.
Разом з тим, позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно не зазначив у резолютивній частині судового рішення про те, що щомісячні додаткові види грошового забезпечення у довідці мають бути вказані у середньому розмірі, що виплачені за відповідною посадою станом на 01.01.2023, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, перерахованих з врахуванням розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023.
Надаючи оцінки наведеним вище доводам позивача колегія суддів виходить із того, що в межах існуючих правовідносинах, спірною є відмова відповідача видати оновлену довідку, в зв`язку з відновленням попередньої редакції пункту 4 Постанови № 704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на календарний рік.
Таким чином, підставою для звернення позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про видачу оновленої довідки слугувала зміна посадового окладу та окладу за військовими (спеціальним) званням.
Натомість спору щодо відсоткового розміру інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії на час розгляду цієї справи між сторонами іще не існує, оскільки відповідна довідка про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідачем іще не видана. Тобто, враховуючи, що відповідач в межах цього спору взагалі заперечує право позивача на отримання такої довідки, тому вочевидь в цьому разі спірним не може бути питання відсоткового та фактичного розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Спір щодо відповідних розмірів та сум теоретично може виникнути лише за наслідками виготовлення відповідачем такої довідки, чого наразі іще не відбулось.
Також колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на рішення Верховного Суду у справі № 380/19324/23, оскільки предметом спору у вказаній справі є дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо зменшення у вже виданих оновлених довідках, розміру складових грошового забезпечення, тоді як у даній справі первинно оскаржуються дії відповідача щодо відмови видати довідку. 
За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вказати в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення в середньому розмірі, що виплачені за відповідною посадою станом на 01.01.2023, в тому числі з урахуванням оновлених розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, не підлягає задоволенню як така, що заявлена передчасно.
Необхідно зазначити, що суд першої інстанції дійшовши правильного висновку, що належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача підготувати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до положень Постанови № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, однак помилково вказав, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а не частково.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення обсягу вимог, які належить задовольнити.
При цьому, з огляду на результат апеляційного перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для перерозподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року змінити.
Абзац перший резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року викласти в наступній редакції:
"Позов задовольнити частково".
Доповнити резолютивну частину рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року абзацом наступного змісту:
"В решті позовних вимог відмовити".
В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2028 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий | | | Сторчак В. Ю.
Судді | | | Матохнюк Д.Б.    Граб Л.С.