Справа № 705/2760/26 провадження № 2/694/1605/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» по підсистемі «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 551435-КС-001 у розмірі 138670,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 551435-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 09.08.2025 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 551435-КС-001 про надання кредиту. 09.08.2025 року ОСОБА_1 прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №551435-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 , котрий Боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 49000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 49000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів. 
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 551435-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. 
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №531705-КС-001 станом на 07.04.2026 року утворилась заборгованість в розмірі 138670,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту 49000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 55370,00 грн.; суми заборгованості по відсотках

відповідно до ст. 625 ЦК України 24500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 9800,00 грн.
В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.
Ухвалою суду від 24.06.2026 року матеріали справи прийнято до свого провадження, відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 отримав 23.07.2026 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
15.07.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Скользнєвої В.В. надійшов відзив, у якому вона просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика». Заперечення представника відповідача обґрунтовані тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування коштів саме відповідачу. Крім того, представник вказує, що відповідач з 26.01.2025 року проходить військову службу в лавах ЗСУ та має статус учасника бойових дій, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виключає можливість стягнення процентів та штрафних санкцій за користування кредитом. Також представник вважає, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не можуть бути нараховані проценти відповідно до ст. 625 ЦК України у період воєнного стану. Крім того, представник заперечує проти стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 9800 грн., оскільки вважає що умова договору про встановлення комісії суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та є платежем за дії кредитора (видачу кредиту), що не є послугою, яка надається позичальнику. Також представник відповідача заявив вимогу про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
20.08.2026 року у відповідь на відзив представник позивача Басалигіна Д.М. подала додаткові пояснення у справі, в яких просила врахувати їх при ухваленні рішення та відмовити в задоволенні вимог представника відповідача про стягнення судових витрат, або зменшити їх розмір до співмірного у даній справі. Враховуючи те, що представник відповідача подала відзив через підсистему «Електронний суд» 13.07.2026 року, а представник позивача направила свої додаткові пояснення (фактично відповідь на відзив) лише 12.08.2026 року, при цьому не зазначила поважні причини пропуску строку на їх подання, суд не приймає їх до уваги та вирішує справу на підставі раніше поданих доказів та наведених сторонами обґрунтувань заявлених вимог. 
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що 09.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 551435-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання документу одноразовим ідентифікатором UA-7749 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Також відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-2236.
Відповідно до умов Договору про надання кредиту № 551435-КС-001 ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 49000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору сторони визначили, що строк кредитування становить 16 тижнів (до 29.11.2025 року), плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування

Кредитом, комісія за видачу кредиту становить 9800 грн. та нараховується одноразово в дату видачі кредиту. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 99823,88 грн., а загальні витрати за кредитом складають 50823,88 грн. Пунктом 4.2.2 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 49000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (номер якої Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).
Директором ТОВ «ПрофітГід» Боровим О. було надано підтвердження про переказу грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 за номером платіжної картки НОМЕР_3 в сумі 49000,00 грн., номер платіжної інструкції 659d4225-7518-11f0-b90f-000c29d57ed2_1.
Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла інформація з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 09.08.2025 року зараховано грошові кошти в сумі 49000,00 грн. 
Таким чином, позивач ТОВ «Бізнес Позика» належним чином виконало умови вищевказаного кредитного договору та перерахувало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в обумовленому розмірі на його банківську картку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , після отримання кредитних коштів у сумі 49000,00 грн., належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Відповідно до довідки про стан заборгованості за Договором № 551435-КС-001 ОСОБА_1 станом на 07.04.2026 року має заборгованість в розмірі 138670,00 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 49000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 55370,00 грн., суми заборгованості по відсотках, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України - 24500,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 9800,00 грн. 
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Бізнес Позика» матеріали справи не містять.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може

використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, уклали договір про надання споживчого кредиту № 551435-КС-001 від 09.08.2025 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Тобто, спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування.
На підставі цього договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 49000,00 грн., взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит, сплатити проценти за користуванням ним та комісію за видачу кредиту, однак не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 551435-КС-001, який був укладений 09.08.2025 року між ним та ТОВ «Бізнес Позика», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» щодо стягнення основного боргу в розмірі 49000,00 грн. та комісії в розмірі 9800,00 грн. підлягають до задоволення. 
Доводи відповідача про необґрунтованість нарахування комісії за видачу кредиту суд вважає непереконливими, оскільки право нараховувати таку комісію передбачене Законом України «Про споживче кредитування». Крім того, укладеним між сторонами кредитним договором від 09.08.2025 року передбачене нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Враховуючи принцип свободи договору, підстав для визнання положення про встановлення в договорі умови про сплату комісії за надання кредиту, яке було погоджене сторонами, не вбачається. 
Вирішуючи питання про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з наступного.
Представник відповідача Скользнєва В.В. вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які мають пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підтвердження вказаних обставин надала суду копії довідки про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за мобілізаціє у ВЧ НОМЕР_4 від 25.05.2026 року, довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 29.05.2026 року, посвідчення учасника бойових дій від 02.04.2025 року та військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 . 
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у т.ч. військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Обставин, які б виключали поширення вищевказаних положень частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, укладання кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде

віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави, у цій справі судом не встановлено.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
З наданих стороною відповідача доказів вбачається, що ОСОБА_1 21.06.2022 року був призваний до ЗСУ відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», з 27.01.2025 року був зарахований до списків ВЧ НОМЕР_6 (накази № 27 від 27.01.2025 року, № 46 від 19.02.2025 року, № 89 від 30.03.2025 року). В період з 22.10.2025 року по 06.04.2026 року, з 27.04.2026 року по 29.05.2026 року ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України в складі ВЧ НОМЕР_7 та станом на 25.05.2026 року перебуває на військовій службі за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_4 . 
Таким чином, судом встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин (дату укладання кредитного договору), а також в період нарахування відсотків за користування кредитом, ОСОБА_1 перебував на військовій службі та був військовослужбовцем, учасником бойових дій, а відтак проценти за користування кредитом не можуть бути нараховані відповідно до положень частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а нараховані кредитором не підлягають до стягнення з відповідача.
Щодо стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З розрахунку заборгованості кредитним договором № 551435-КС-001 від 09.08.2025 року, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що нарахування відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу здійснене в період дії воєнного стану і становить 24500,00 грн.

З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача відсотків нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір таких відсотків підлягає списанню кредитодавцем.
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №551435-КС-001 від 09.08.2025 року, який був укладений між ним та ТОВ «Бізнес Позика», як в обумовлені договором строки, та враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач на час розгляду справи виконав свої зобов`язання за Договором №551435-КС-001 перед ТОВ «Бізнес Позика» суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають до часткового задоволення.
Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з платіжною інструкцією №9849 від 10.04.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с.10), який він просить стягнути з відповідача.
Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (42%) в розмірі 1118 грн. 21 коп.
Що стосується відшкодування позивачем відповідачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6000 грн., то слід зазначити наступне.
Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю адвоката Скользнєвої В.В., договір про надання правничої допомоги від 17.06.2026, акт здачі-прийняття наданих послуг від 24.06.2026 року, який містить опис наданих послуг за договором від 17.06.2026 року, квитанцію про оплату ОСОБА_1 наданих послуг на суму 6000 грн. від 24.06.2026 року.
Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обґрунтування витрат, пов`язаних із наданням відповідачу ОСОБА_1 правничої допомоги, а тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог в сумі 3480 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту №551435-КС-001 від 09.08.2025 року в сумі 58800 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот) грн., з яких 49000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9800 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 21 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3480 (три тисячі чотириста вісімдесят) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.М. Кравченко