Справа № 177/2488/26
Провадження № 2-др/177/21/26 
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
10.09.2026 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лященко В.В.
за участю секретаря судового засідання Дятел К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву представника позивача, адвоката Співак Вікторії Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 177/2488/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
встановив:
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2026 позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 10 жовтня 2008 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 559 – розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 064, 96 грн.
14.08.2026 представник позивача - адвокат Співак В.А. звернулася через підсистему «Електронний суд» із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, мотивуючи тим, що в провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебувала справа № 177/2488/26, де рішенням від 10.08.2026 було позов задоволено. У заяві представник наголошує, що з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволені, представник позивача вважає за доцільне подання заяви на ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі обумовленому Договором укладеним між позивачем ОСОБА_1 та АО «Ліга Сова», а саме – 15 000,00 грн. 
З огляду на те, що судом вирішується лише питання щодо судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового судового рішення розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши заяву адвоката Співак В.А. та надані докази, приходить до наступних висновків.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
14 серпня 2026 року, в строки, визначені нормами ЦПК України, представник позивача, адвокат Співак В.А. подала до суду заяву про розподіл судових витрат до якої долучила: Договір № 01/07/2026 про надання професійної правничої допомоги від 01 липня 2026 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ліга Сова, підтвердженням наданої правничої допомоги за цим Договором і остаточного розміру гонорару та/або витрат визначається підписаними Сторонами Актами приймання-передачі наданих послуг. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №16 від 14 серпня 2026 року до Договору, представником Адвокатського об`єднання «Ліга Сова» було надано наступні юридичні послуги ОСОБА_1 : представництво інтересів клієнта у справі щодо розірвання шлюбу між клієнтом та ОСОБА_2 у Криворізькому районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (вартість послуги 15 000,00 грн); квитанцію № 0.802085953.1 від 14.08.2026 про сплату 15 000,00 грн за надані послуги правової допомоги на рахунок АО «Ліга Сова».
Виходячи з вищенаведених критеріїв розподілу судових витрат і обставин даної справи, того, що представник позивача фактично участі в судовому засіданні не приймала, позовна заява подана до суду через систему "Електронний Суд", враховуючи предмет спору (розірвання шлюбу), складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, який включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання та складення позовної заяви, в сумі 15 000 грн. є завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Такий розмір буде відповідати критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності, і співмірності із виконаною роботою, і такі належить стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 246, 247, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Заяву представника позивача, адвоката Співак В.А. - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя В.В. Лященко