ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9078/26 Справа № 214/1608/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.,
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Лідовська А.А.
сторони:
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Акцент-банк» на заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року, яке ухвалено суддею Субботіною С.А. у місті Кривому Розі та повне судове рішення складено 28 травня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В
В лютому 2026 року АТ «Акцент- Банк» (далі - АТ «А-банк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнуло з останньої суму заборгованості за кредитним договором б/н від 07.09.2018 року у розмірі 49025,07 гривень та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.09.2018 ОСОБА_1 приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-банк» із метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного ) рахунку. Відповідачем підписано анкету-заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-банк» свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, однак позичальник не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 08.02.2026 виникла заборгованість у загальному розмірі 49025,07 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 41507,39 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 7517,68 грн. На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-банк».
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року у задоволені позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням АТ «А-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача судовий збір.
Зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що постановлене з порушенням матеріальних норм права та підлягає скасування з наступних підстав. Відповідно до ст. 32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, неповнолітня особа, має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я грошовими коштами на рахунку. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Таким чином відповідач на момент відкриття рахунку вже мав вік 14 років. А щодо кредитних зобов`язань, то не зважаючи на те, що він підписав умови кредитного договору ще до 18-ти річчя, кредитний ліміт йому було встановлено вже після досягнення повноліття, що підтверджується банківською випискою.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг від 07.09.2018 року, на укладення якого не було згоди батьків неповнолітнього позичальника .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що при підписанні анкети-заяви 07.09.2018, особу ОСОБА_1 ідентифіковано за документом № 001566869, виданим 21.02.2018 органом 1245, та зазначено дату її народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).
Представником позивача надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , виданого 17.02.2021 органом 1264, де її датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.91).
Тобто, станом на дату укладення кредитного договору з АТ «А-банк» 07.09.2018, відповідачу ОСОБА_1 виповнилося 16 років.
Зі змісту Анкети-заяви не вбачається, яка картка видавалась відповідачу, для яких цілей, термін її дії, і встановлення кредитного ліміту. На час укладання договору банківських послуг позичальниця була неповнолітньою, Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи з нею не погоджувались, встановлення кредитного ліміту на картці не було.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У вказаній анкеті-заяві відсутні дані про отримання кредитної картки, строк її дії, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту, тощо.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи.
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Банку розумів відповідачка ОСОБА_1 ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк".
Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в своєму рішенні від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (касаційне провадження № 14-131цс19) вважає, що неможливо застосовувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (а-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ "Акцент Банк" у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції правильно виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг в Банку, які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.
В апеляційній скарзі АТ "А-Банк" посилається на те, що підписуючи анкету-заяву відповідачка ознайомилася з витягом з Тарифів та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а отже виявив згоду на укладення кредитного договору, проте Умови та Правила надання банківських послуг, не містять підпису ОСОБА_1 , тому відсутні підстави вважати, що остання була ознайомлена з ними.
Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» містить лише її анкетні дані, проте не містить доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідачки, яка картка їй була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та розмір відсотків.
Колегія суддів позбавлена можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови цього договору могли бути порушені відповідачем.
За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги АТ «А-Банк» задоволенню не підлягають.
Виходячи з викладеного, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості позову та наявності підстав для стягнення заборгованості, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з їх недоведеністю.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-банк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2026 року.
Головуючий 
Судді