Справа № 690/184/26
Провадження № 2/690/277/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
06 серпня 2026 року         м. Багачеве
Багачевський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді    Линдюка В.С., 
секретар судового засідання  Руденко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи –  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулись суду з цивільним позовом за змістом якого просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власницею 31/750 частки, а ОСОБА_2 є власницею 62/750 частки житлового блоку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично відповідає частці квартири АДРЕСА_3 у даному будинку. В грудні 2025 року позивачам стало відомо, що в належній їм квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також адресу місцезнаходження ФОП ОСОБА_3 , хоча вказані особи з часу набуття позивачами права власності фактично там не проживали. Також вказано, що позивачі не мають змоги самостійно зняти з реєстрації місця проживання відповідачів, оскільки для цього необхідна згода всіх інших співвласників житла, кількість яких у даному житловому блоці є значною, а місцезнаходження більшості з них позивачам невідоме, що унеможливлює позасудове вирішення спору.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року відкрито провадження в справі, її учасників повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Позивачі в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Токар О.М., повноваження якої підтверджено ордером від 11.03.2026 року серії СА № 1154029, в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з вказаних у позові підстав. Додатково вказала, що позивачам не відомі обставини реєстрації місця проживання відповідачів у належній їм квартирі, в якій вони фактично проживали з 2004 року, та упродовж останніх 22 років ніколи не бачила відповідачів.
Свідок ОСОБА_17 надала суду показання за змістом яких вона з 1994 року проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , та позивачі орієнтовно з 2005 року і по даний час проживають з нею по сусідству. Також зазначила, що до позивачів у кв. АДРЕСА_3 проживала сім`я ОСОБА_18 , а потім близько 1 року жив лікар особистих даних якого вона не пам`ятає, а вже після нього заселилась сім`я ОСОБА_19 . Відповідачів взагалі не знає та ніколи не чула про них.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні надала показання за змістом яких вона в період часу з 1997 року по 2000 рік жила в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , а потім змінила місце проживання в зв`язку з навчанням, та повернулась постійно проживати за вказаною адресою вже 2011 року. Сім`ю ОСОБА_19 знає добре, оскільки вони проживають навпроти в кв. АДРЕСА_3 .  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вона не знає та ніколи їх не бачила. Додатково повідомила, що ніхто з сусідів, які проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , навіть їх прізвищ ніколи не чули.
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надали, в судові засідання неодноразово не з`явились, поважність причин неявки не повідомили, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило.
Представник ОСОБА_3 адвокат Весєньов Є.В., повноваження якого підтверджено ордером від 13.05.2026 року, сформованим у системі «Електронний суд», ініціював питання про відкладення розгляду справи, однак у подальшому в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.
ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за змістом якої підтримує заявлені позовні вимоги та просить справу розглянути за її відсутності.
Інші треті особи, будучи належним чином повідомленими, в розумінні п.п. 1), 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надали, в судові засідання неодноразово не з`явились, поважність причин неявки не повідомили.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків.
З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 06.08.2026 року постановлено відповідну ухвалу.
Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Заслухавши доводи представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Між Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та ОСОБА_21 27.09.2004 року укладено договір на проживання в гуртожитку та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до умов якого ОСОБА_21 надано право на проживання в приміщенні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 роки.
Розпорядженням органу приватизації від 08.11.2006 року № 4459 за результатами розгляду заяви ОСОБА_21 надано дозвіл на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.12.2006 року Ватутінським міським органом приватизації, та витягу про реєстрацію права власності від 18.01.2007 року № 13263518, право власності на житловий блок за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровано за ОСОБА_21 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частках 31/750 кожному.
Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , в даному помешканні на даний час зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 (з 13.10.2004 року), ОСОБА_2 (з 02.06.2005 року), а ОСОБА_21 був зареєстрований в період часу з 13.10.2004 року по 12.04.2019 року. Відомості про реєстрацію місця проживання за цією адресою інших осіб, у тому числі відповідачів, відсутні.
ОСОБА_21 27.03.2019 року подарував ОСОБА_2 належну йому частку в розмірі 31/750 на житловий блок (приміщення 105-120) в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору дарування від 27.03.2019 року, який зареєстровано в реєстрі за № 813.
Згідно копії довідки комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства Багачевської міської ради Черкаської області» від 18.02.2026 року № 93 рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 21.02.2008 року № 124 гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 , переведено в житловий будинок для малосімейних.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2026 року № 464080058 співвласниками житлового блоку за адресою: АДРЕСА_5 , є ОСОБА_5 в частці 12/200, ОСОБА_6 у частці 12/200, ОСОБА_7 в частці 1/32, ОСОБА_2 в частці 31/375, ОСОБА_8 в частці 3/25, ОСОБА_1 в частці 31/750, ОСОБА_10 у частці 31/500, ОСОБА_11 в частці 29/250, ОСОБА_12 в частці 7/100, ОСОБА_13 в частці 2/50, ОСОБА_14 у частці 2/50, ОСОБА_15 в частці 1/32, ОСОБА_7 в частці 5/96, ОСОБА_16 в частці 1/24.
Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.11.2015 року в справі № 690/682/15-ц, яке набрало законної сили 07.12.2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_21 та ОСОБА_1 .
Згідно змісту видаткової накладної від 09.12.2025 року № 1139928 юридичною адресою постачальника ФОП ОСОБА_3 вказано АДРЕСА_1 .
Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.02.1998 року, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13.11.2007 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконавчим комітетом Багачевської міської ради відмовлено ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяв про зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав ненадання всіх необхідних документів, зокрема згоди інших співввласників.
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються положеннями Житлового кодексу України (далі – ЖК України), Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».
Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Верховним Судом України у постанові від 16.01.2012 року в справі № 6-57цс11 вказано, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З огляду на вказане, суд враховує, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 02.12.2010 року в справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті Конвенції, поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.
Таким чином, збереження або втрата права користування житлом за відсутності мешканця, у будь-якому випадку прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання в приміщенні.
Судом достовірно встановлено, що позивачі є власниками 31/250 частки житлового блоку 5 поверху будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично відповідає частці квартири АДРЕСА_3 у даному житловому блоці, а відповідачі не є членами сім`ї позивачів.
Крім того, відсутні докази щодо наявності у відповідачів правових підстав на реєстрацію їх місця проживання у квартирі позивачів, а також за відсутності домовленості з позивачами щодо збереження за ними права користування цим житловим приміщенням.
З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та вказане не порушуватиме ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено, що орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, крім іншого, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житлом.
Задовольняючи позовні вимоги суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно стягує з відповідачів на користь позивачів сплачений ними судовий збір за подачу даної позовної заяви, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від його сплати, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста одну) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста одну) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста одну) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста одну) грн. 20 коп.
Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Багачевським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.02.2002 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 26.09.2023 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 8012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Відповідачі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Треті особи: ОСОБА_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 ,
ОСОБА_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 ,
ОСОБА_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_7 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 09.04.2004 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області.
ОСОБА_10 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 
ОСОБА_11 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 ,
ОСОБА_12 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_13 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_14 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_15 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 .
ОСОБА_16 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя          Линдюк В.С.