Справа №587/1613/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.	
Номер провадження 33/816/1313/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря судового засідання – Кравченко Д.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Кубрак Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі статті 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Судом установлено, що 12.04.2026 року близько 17-15 години в с. В. Сироватка по вул. Піщанська Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 12.04.2026 року близько 17-15 години в с. В. Сироватка по вул. Піщанська Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискового маячків синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
09.06.2026 особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026, скасувати зазначену постанову, провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, вказував, що оскаржувану постанову не отримував, виклик до суду щодо розгляду справи не отримував, так як перебував на військовій службі, смс-повідомлення не отримував через нестабільний мобільний зв`язок, про оскаржувану постанову дізнався 05.06.2026 року.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що постанова незаконна та необґрунтована, ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши всіх обставин події у справі. Висновки суду про наявність складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам.
Суд першої інстанції виніс постанову за його відсутності, чим порушив процесуальні права.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисник вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.
ОСОБА_1 зазначав, що не керував транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні, після того, як автомобіль застряг в грязюці, пересів на водійське, керував автомобілем ОСОБА_2 .
Захисник Кубрак Ю.В. вказувала про недоведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зазначений в протоколах номер технічного засобу, на який здійснювався відеозапис, не співпадає з зазначеним цифрами на самому відеозаписі, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд проведений працівниками поліції є недійсним, а результати недопустимими, в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення до медичного закладу, просила закрити провадження у справ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У разі визнання ОСОБА_1 винним просила застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Мотиви суду.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно частини 1 статті 285 КУпАП постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова Сумського районного суду Сумської області винесена 19.05.2026 (а.с. 16) і останнім днем її оскарження є 29.05.2026.
У судовому засіданні ОСОБА_1 був відсутній, листом від 19.05.2026 оскаржувана постанова направлена на адресу останнього, однак доказів отримання матеріали справи не містять.
Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 09.06.2026.
Оскільки ОСОБА_1 був відсутній при винесенні постанови і матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів отримання постанови суду від 19.05.2026, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, що є підставою для поновлення цього строку.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду дійшла наступного висновку. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638756 у відповідній графі зазначено дату, час та місце розгляду адміністративної справи – 24.04.2026 о 10 год 00 хв в Сумському районному суді Сумської області, в протоколі серії ЕПР1 №638762 в графі 12 зазначено 24.04.2026 о 10 год 00 хв в Сумському районному суді Сумської області.
На відеозаписах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду повідомлявся в усній формі працівниками поліції під час складання протоколів, від отримання протоколів відмовився.
Матеріали справи про адміністративні правопорушення за порушення частини 1 статті 122-2, частини 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшли до Сумського районного суду Сумської області 30.04.2026, тобто після визначеної дати розгляду адміністративних справ, зазначених в протоколах.
Згідно із частиною 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
В матеріалах справи наявна судова повістка про виклик до Сумського районного суду Сумської області на 09 год 00 хв 19.05.2026 на ім`я ОСОБА_1 , однак підтвердження про отримання у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.
Сам факт направлення особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у пункті 121 постанови від 02.09.2021 у справі № 800/23/17 (800/182/16), провадження № 11-383заі20.
При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду допустила порушення вимог статті 277-2 КУпАП, справа розглянута без участі ОСОБА_1 , за відсутності даних про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, що згідно пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП є підставою для скасування постанови Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026 та прийняття нової постанови.
Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.
Згідно з пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується фактичними даними досліджених судом апеляційної інстанції доказів, зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638756 від 12.04.2026, складеного та підписаного уповноваженою на те особою – інспектором відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Тимошенком В.В., який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП та в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП; 
- рапорту помічника чергового відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Холоденка М.Г., про те, що 12.04.2026 о 17:00 за адресою: Сумський район, с. Бездрик, вул. Яковенка, буд. 37, заявник ОСОБА_3 повідомила, що військовий чинив бійку із знайомим заявниці, налякав дитину, під час розмови повідомила, що сів у авто чорного кольору, днз не повідомила, їздить на великій швидкості по вулиці в стані алкогольного сп`яніння. Результат відпрацювання: в ході реагування на дане повідомлення було здійснено виїзд за вказаною адресою, при спілкуванні заявниця повідомила, що невідомий висадив поруч біля двору свого знайомого, з яким в подальшому стався конфлікт, після чого водій, який керував Volvo сів за кермо і поїхав на великій швидкості у невідомому їй напрямку. На вимогу зупинитися, останній не зупинився, застряг у ґрунті. Особу було встановлено, ним виявився гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з днз НОМЕР_1 та також додатковими номерами «Німець». При спілкуванні з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та повідомлено їх останньому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водія було відсторонено від керування. Щодо гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП ЕПР1 №638756, протокол за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ЕПР1 №638762 та адміністративну постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП ЕНА 7013512;
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638762 від 12.04.2026, складеного та підписаного уповноваженою на те особою – інспектором відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Тимошенком В.В., який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП та в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП (а.с. 1-2, 9).
На відеозаписах, долучених до протоколу та досліджених судом апеляційної інстанції, зафіксовано, що 12.04.2026 о 17 год 18 хв автомобіль патрульної поліції переслідує транспортний засіб чорного кольору Volvo, який на високій швидкості рухається населеним пунктом В. Сироватка з порушенням Правил дорожнього руху. Працівники поліції неодноразово подавали вимогу про зупинку транспортного засобу шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, подачі спеціального звукового сигналу, однак водій вказану вимогу поліцейського не виконав. Рух транспортного засобу Volvo став неможливим через те, що він застряг у багнюці на ґрунтовій дорозі. Коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, за кермом перебував роздягнутий до пояса ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського відмовлявся називати свої дані, повідомив прізвище ОСОБА_4 , однак в подальшому продемонстрував військовий квиток на прізвище ОСОБА_1 . На питання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, зазначив, що цього дня вживав алкоголь, комбат зателефонував та сказав їхати на позиції, ОСОБА_1 повідомив комбату, що вживав, тому останній сказав залишатися вдома, однак ОСОБА_1 все одно вирішив їхати, пізніше повідомив, що приїхав орендувати житло для побратимів. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній відмовився, зазначивши, що не буде проходити, оскільки і так знає, що випив. Запропоновано прослідувати до найближчого закладу охорони здоров`я, останній відмовився. ОСОБА_1 повідомлено про складання протоколів про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП та відсторонення від керування транспортним засобом, роз`яснено права. ОСОБА_1 пішки залишив місце зупинки транспортного засобу, тим самим відмовившись від отримання копії протоколів про адміністративне правопорушення. 
Наведені докази апеляційний суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискового маячків синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП та керував транспортним засобом VolvoV50, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа, спростовуються дослідженим відеозаписом, на якому зафіксовано, що з моменту зупинки автомобіля і до моменту, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, жодні особи з салону не виходили, саме ОСОБА_1 перебував за кермом та не спростовував факту керування під час спілкування з працівниками поліції. Крім того, спростовується повідомлення зі служби 102, в якому зафіксовано, що лише ОСОБА_1 сів у авто чорного кольору та їздить на великій швидкості по вулиці.
За клопотанням сторони захисту апеляційним судом допитано свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що місяці три тому біля магазину у Бездрику познайомився з ОСОБА_1 , який шукав житло. Коли все трапилося, ОСОБА_1 приїхав до нього у с. В. Сироватку, випив, він забрав ключі його авто і сів за кермо. Було це біля 7-8 вечора. Їхав з Бездрика у В. Сироватку, розвернулися, бо побачив поліцію, при собі не мав посвідчення водія, злякався. Далі їхав по трасі у сторону дач, тікав від поліції, яка їхала з мигалками. У Бездрику штовхалися і Лєна викликала поліцію.
Суд критично оцінює показання свідка, оскільки вони спростовуються відеозаписом. Хоча свідок під час дослідження відеозапису вказав як на себе - на зафіксовану особу, яка перебуває біля автомобіля і рухається вздовж дороги за напрямком руху авто, проте на відеозаписах зафіксовано, що особа чоловічої статі яка йде по краю ґрунтової дороги вже зафіксована в той час, коли автомобіль Volvo чорного кольору ще продовжує рух (VID260412-170740F-000000-000000-0003, час 17:12:53). Транспортний засіб застряг у багнюці, до нього підходять поліцейські і в цей час за кермом перебуває ОСОБА_1 , який жодного разу не зазначив про перебування будь-кого в автомобілі. Статура чоловіка, який рухається пішки на відео, його зріст, відрізняються від статури свідка. Крім того, на відео зафіксовано, що патрульний автомобіль переслідує транспортний засіб при в`їзді у с. В. Сироватка з м. Суми і весь час подає звуковий сигнал водію.
Отже, судом установлено, що твердження сторони захисту про те, що транспортним засобом керувала інша особа, спростовуються сукупністю досліджених доказів, які є належними та допустимими.
Щодо недопустимості відеозаписів, у зв`язку з неможливістю встановлення їх походження та невідповідністю технічному засобу відеофіксації, апеляційний суд зазначає наступне.
Долучені до протоколу відеозаписи є послідовним, містять обставини, які підлягають встановленню за частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процедуру огляду, визначену статтею 266 КУпАП. Частиною 2 вказаної норми на поліцейського покладено обов`язок застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб, а матеріали відеозапису долучати до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Сам ОСОБА_1 не заперечував, що на відео зафіксований він та підтвердив обставини зафіксованих подій.
Так, у протоколах про адміністративне правопорушення зазначено технічний засіб відеозапису 230600268, на самому відеозаписі серійний номер відображається інакше. Проте така розбіжність не спростовує належності вказаного відеозапису та не є підставою для визнання цього доказу недопустимим, тому твердження сторони захисту про протилежне є необґрунтованими.
Безпідставними є доводи захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця на увагу не заслуговують.
Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно зі статтею 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 рухався на власному транспортному засобі у с. Верхня Сироватка, тобто поза межами території будь-якої військової частини, останній повідомляв, що є військовослужбовцем, виконує розпорядження комбата, який зателефонував та сказав їхати на позиції, пізніше повідомив, що приїхав орендувати житло для побратимів. Суду надано військовий квиток ОСОБА_1 , згідно якого останнього зараховано до військової частини з 08.08.2023 (а.с. 25), посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_1 (а.с.26) та посвідчення про відрядження, видане солдату ОСОБА_1 , водію – електрику, відрядженому до АДРЕСА_2 до окремого розпорядження з 31.03.2026 (а.с. 119). 
Хоч ОСОБА_1 і був відряджений до АДРЕСА_2 , згідно посвідчення про відрядження, проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів, того що 12.04.2025 о 17 год 15 хв ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, у розумінні частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 безпосередньо знаходився при виконанні обов`язків військової служби, тому підлягав огляду, відповідно до положень статті 266 КУпАП, як особа, яка керувала транспортним засобом, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
За встановлених обставин, відсутні підстави для визнання огляду ОСОБА_1 недійсним, а його результатів недопустимими доказами, з підстав вказаних захисником.
Доводи захисника про відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. Відсутність зазначених документів обумовлена саме відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. За таких обставин огляд фактично не проводився, а тому документи, які відповідно до вимог КУпАП та Інструкції № 1452/735 складаються виключно за результатами проведення огляду, об`єктивно не могли бути складені.
Щодо доводів захисника про можливість застосування положень статі 69 КК України внаслідок проходження військової служби в лавах ЗСУ та посади водія військової частини та призначенням ОСОБА_1 штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами апеляційний суд зазначає наступне.
Додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами передбачено як обов`язкове стягнення, його застосування не віднесено до судової дискреції (судового розсуду), а тому підлягає обов`язковому застосуванню.
Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (пункт 79 постанови ВП ВС від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).
КУпАП детально врегульовано порядок накладення основних і додаткових адміністративних стягнень, тобто прогалина в законодавчому регулюванні у цьому питанні відсутня, а тому аналогія закону при накладенні стягнення застосуванню не підлягає.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставини, що обтяжують відповідальність вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до статті 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» апеляційний суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
За встановлених обставин апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності підлягає частковому задоволенню - постанова Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
Керуючись статтями 36, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19.05.2026 відносно ОСОБА_1 - скасувати.
Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.