Єдиний унікальний номер справи 201/2848/26
Номер провадження 2/333/4255/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
07 липня 2026 року         місто Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя	
у складі: за участю: 	головуючого – судді секретаря судового засідання	Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (Русанівський бульвар, буд.8, м. Київ, 02653) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:
04 травня 2026 року на виконання ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 08 квітня 2026 року цивільну справу за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, за підсудністю до Комунарського районного суду міста Запоріжжя.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, 02 січня 2025 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шосе Київське, 44 км. у м. Полтаві, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати його та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, після чого «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 відкинуло на транспортний засіб «Hyundai Tueson», д.н.3. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 , спричинила ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 16 січня 2025 року по справі № 554/241/25 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв?язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 149 248 грн. 66 коп.
Регламентна виплата у розмірі 149 248 грн. 66 коп. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 10 березня 2025 року від ОСОБА_2 , Звіту № 20771 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 14.02.2025 року – ФОП ОСОБА_4 . Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6801 від 17.03.2025 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило ФОП ОСОБА_4 , котрим було виконано Звіт №20771 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 14.02.2025 року, вартість послуг якого склала 4 287 грн. 52 коп. 
Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/7393 від 14.03.2025 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов?язаної зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 149 248 грн. 66 коп.
Загальна сума витрат МТСБУ, які пов?язані з розглядом даної справи склала 153 536 грн 18 коп.
У зв?язку з тим, що МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту, Відповідач повинен сплатити загальну суму боргу разом з витратами на збір документів, що складає - 153 536 грн 18 коп, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 328,00 гривень.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 04 травня 2026 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. З заявою про розгляд справи за її відсутності відповідачі до суду не зверталась.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 07 липня 2026 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є юридичною особою та об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Судом установлено, що 02 січня 2025 року о 12 год 10 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touаreg», н.з. НОМЕР_1 по вул. Шосе Київське,44 км. у м.Полтаві, порушила п.13.1 ПДР, а саме: не вибрала безпечної швидкості руху , щоб мати можливість постійно контролювати його та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, після чого «Mitsubishi Lancer», н.з. НОМЕР_2 відкинуло на транспортний засіб «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок автопригоди вказаним транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.
Постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 16 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Постанова набрала законної сили 28 січня 2025 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 .
Відповідно до Звіту № 20771 від 14.02.2025, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 20771 суб`єктом оціночної діяльності експертом ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER» державний реєстраційний номер  НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ на замінні складові та матеріали складає 149 248.66 грн. 
З платіжної інструкції № 6801 від 17.03.2025 року вбачається, що МТСБУ перераховано на рахунок ОСОБА_2  149 248.66 грн страхового відшкодування.
З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара), послуги якого склали 4287 грн 52 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 4228 від 19.02.2025 року. 
Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Згідно п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону. - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 
Згідно п.п. ґ п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. 
Згідно п.п а п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Так, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь потерпілої особи у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача МТСБУ суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 149 248.66 гривень та суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 4287,52 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 270, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (Русанівський б-р, буд. 8, м.Київ, 02154) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, код ЄДРПОУ: 21647131) суми пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 153 536 гривень 18 копійок /сто п`ятдесят три гривні п`ятсот тридцять шість гривень вісімнадцять копійок/. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, буд. 8, IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, код ЄДРПОУ: 21647131) судові витрати у розмірі 3 328 гривні 00 гривні копійок /три тисячі триста двадцять вісім гривні нуль-нуль копійок/.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.
Повний текст рішення складено 07 липня 2026 року.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя     Е.Г. Стоматов