Провадження номер 2/741/683/26
Єдиний унікальний номер 740/357/26

РІШЕННЯ
іменем України

21 липня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого судді Крупини А.О., 
за участі секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Богдан Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Носівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

УСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Позовна заява обґрунтована тим, що 27 квітня 2025 року о 16:50:00 год у м. Носівка, вул. Вокзальна, буд. 320, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів:
- Peugeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ,
- ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та що належить ОСОБА_3 . 
Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ст. 124 ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено а нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (Поліс № 225838564).
Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 28 квітня 2025 року та із Заявою про виплату страхового відшкодування від 26 липня 22025 року.
Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на основі: звіту № 056ПІ про оцінку вартості (розміру збитків), заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26 травня 2025 року; наказу № 3.1/24791 від 13 серпня 2025 року та довідки № 1 від 06 серпня 2025 року.
Загальний розмір витрат МТСБУ складає 57704 грн 14 коп.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 53594 грн 14 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 25995 від 14 серпня 2025 року, та в розмірі 4110 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 24954 від 01 серпня 2025 року.
Таким чином, позивач звертається до суду із вимогою в порядку регресу до відповідача про відшкодування здійснених ним виплат.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 57704 грн 14 коп. та судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2026 року відкрито позовне провадження в даній цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Одночасно надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу відповіді на відзив.
У судове засіданні представник позивача адвокат Сечко С.В. не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, 21 липня 2026 року до суду надіслав письмову заяву про розгляд справи за відсутності Позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений особисто 03 травня 2026 року. 
Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною позивача та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 217030 з номерним знаком НОМЕР_2 застрахована за полісом добровільного страхування наземних транспортних засобів № 225838564 від 27 грудня 2024 року, строк дії полісу з 31 грудня 2024 року по 30 грудня 2025 року, тобто який станом на 27 квітня 2024 року був діючим (а.с.11).
Наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 підтверджено факт належності автомобіля ВАЗ 217030 з номерним знаком НОМЕР_2 власникові – ОСОБА_3 (а.с.11 зв. арк.).
Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2025 року у справі № 741/797/25 відповідача ОСОБА_1 за подією 27 квітня 2025 року визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ст. 124 ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.5-8).
Указана вище постанова суду у справі № 741/797/25 15 липня 2025 року набрала законної сили.
Станом на 27 квітня 2025 року транспортний засіб з державним номером EОE 892 чинного полісу внутрішнього чи міжнародного страхування не мав (а.с.29 зв. арк. -30).
Попередньо, 28 квітня 2025 року ОСОБА_2 до МТСБУ подано письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27 квітня 2025 року о 16:50 год у м. Носівка за участі транспортного засобу ВАЗ 217030 з номерним знаком НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 , водій ОСОБА_2 , та транспортного засобу Peugeot 406, з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.8 зв арк.- 9).
28 травня 2025 року Звітом № 056ПІ про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, проведеного оцінювачем SOS Service Ukraine визначено вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу ВАЗ 217030, реєстраційний номер, власник об`єкта оцінки ОСОБА_3 , становить 53594 грн 14 коп. (а.с.14-28).
25 липня 2025 року ОСОБА_3 подала до МТСБУ заяву, якою просила визначити розмір належної їй регламентної виплати на підставі наявних документів/розрахунку МТСБУ. Одночасно просила провести регламентну виплату шляхом перерахування коштів на вказаний розрахунковий рахунок (а.с.10).
01 серпня 2025 року платіжною інструкцією за № 24954 отримувачу: СОС Сервіс України виплачено суму 4110 грн 00 коп. за призначенням: оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 121848, згідно рахунку № 3465 від 30 травня 2025 року, т.з. НОМЕР_2 (а.с.13 зв. арк.).
04 серпня 2025 року заявою, поданою до МТСБУ, ОСОБА_3 погодилась з розміром регламентної виплати, що розрахований МТСБУ у зв`язку з заподіянням шкоди унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 квітня 2025 року за участі транспортного засобу ВАЗ 217030 з номерним знаком НОМЕР_2 у сумі 53594 грн 14 коп., які просила виплатити за наданими реквізитами банківського рахунку (а.с. 10 зв. арк.).
Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 13 серпня 2025 року управлінню фінансів наказано сплатити ОСОБА_3 суму 53594 грн 14 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (справа № 121848) (а.с.12).
14 серпня 2025 року ОСОБА_3 сплачено суму 53594 грн 14 коп., призначення платежу: виплата по справі № 121848, згідно наказу № 3.1/24791 від 13 серпня 2025 року, про що свідчить копія платіжної інструкції № 25995 (а.с.13).
Матеріали справи доказів самостійної сплати ОСОБА_1 збитків унаслідок ДТП у розмірі 53594 грн 14 коп. та 4110 грн 00 коп. за проведення оцінки не містять.
Встановленим в судовому засіданні правовідносинам підлягають застосуванню наступні норми права.
Так, згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, указане виключає необхідність повторного доказування обставин, що вже були встановлені і підтверджені постановою суду від 02 липня 2025 року у справі № 741/797/25, яка набрала законної сили.
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів(стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX, який набув чинності з 1 січня 2025 року. (надалі – Закон 3720).
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону 3720 разі настання дорожньо-транспортної пригоди водій, причетний до такої пригоди, зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), а також надати відомості про місцезнаходження такого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу, у тому числі електронну, для листування. Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати такі дії, він має підтвердити це документально.
У відповідності до 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Як установлено у п. 1 ч. 3 ст. 27 Закону 3720 вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту.
Згідно положень ст. 993 ЦК України та ч. 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до наведених положень до страховика, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Зважаючи на вказане, суд вважає, що в даному випадку має місце саме регресна вимога позивача до ОСОБА_1 , а не суброгація.
Судом встановлено, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу керованого відповідачем – автомобіля Peugeot 406, державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у той час як автомобіль ВАЗ 217030 з номерним знаком НОМЕР_2 був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 225838564).
У свою чергу, потерпіла своєчасно (28 квітня 2025 року) звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на основі: Звіту № 056ПІ про оцінку вартості (розміру збитків), заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26 травня 2025 року; наказу № 3.1/24791 від 13 серпня 2025 року та довідки № 1 від 06 серпня 2025 року.
Загальний розмір витрат МТСБУ складає 57704 грн 14 коп.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 53594 грн. 14 коп., про що свідчить платіжна інструкція №25995 від 14 серпня 2025 року, та у розмірі 4110 грн 00 коп., на що вказує платіжна інструкція від 01 серпня 2025 року за № 24954.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Разом з тим, Законом 3720 передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Так, вимогами ч. 1 ст. 43 Закону 3720 установлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України, зокрема, транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому;
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБ України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
З урахуванням наведеного вище суд приходить висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь МТСБУ сплаченого відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, у розмірі 57704 грн 14 коп. 
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні до суду з позовом МТСБУ сплатило судовий збір в розмірі 2662 грн 40 коп. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 0001887 від 15 січня 2026 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, понесені витрати МТСБУ по оплаті судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. підлягають стягненню на користь бюро з ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_5 ).
Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» установлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Проте суд не вважає, що в цій справі є підстави звільняти відповідача від сплати судового збору, оскільки справа не пов`язана з порушенням його прав, а є регресною вимогою страховика, що не надає пільг по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 57704 (п`ятдесят сім тисяч сімсот чотири) гривні 14 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код згідно з ЄДРПОУ 21647131; 
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА