Номер провадження 2/754/9247/26
Справа №754/7793/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

20 липня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу (в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 40 003,60 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін
У квітні 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (надалі - Позивач), адвокат Усенко Михайло Ігорович, подав через підсистему "Електронний суд" до Деснянського районного суду міста Києва позовну заяву до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення з Відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03344-07/2023 від 03.07.2023 в загальному розмірі 40 003,60 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 900,00 грн та заборгованості за процентами у розмірі 35 103,60 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 03.07.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту, за яким Відповідач отримав кошти в розмірі 4 900,00 грн. 16.11.2023 право вимоги за цим договором перейшло до Позивача на підставі договору факторингу № 16112023. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Відповідач відзив на позов не подав.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Представник Позивача одночасно з позовом подав клопотання, в якому повідомив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності у порядку спрощеного провадження.
Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін. Судове засідання у такому разі не проводитися.
Відповідач з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням, з наведенням відповідних підстав, що передбачені частинами п`ятою - сьомою статті 279 ЦПК України, не звертався.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини перша та друга статті 279 ЦПК України).
На виконання ухвали суду про витребування доказів 05.06.2026 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла запитувана інформація.
Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи у суді. Суд надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання Відповідача. Поштовий конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним повідомленням врученням ухвали про відкриття провадження у справі (пункт 4 частини восьмої статті 128, пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).
З метою належного інформування про розгляд справи Відповідача, Суд вжив додаткових заходів та застосував альтернативні способи комунікації. Зокрема, інформацію було доведено до відома через Портал Дія, а також шляхом направлення повідомлення на відому електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_2) та за відомим номером телефону Відповідача ( НОМЕР_1 ).
У зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України).
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
03.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про надання фінансового кредиту № 03344-07/2023 в електронній формі із застосуванням Відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з умовами цього договору, сторони домовилися про надання кредиту на власні потреби Відповідача в розмірі 4 900,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності загальним строком на 360 днів. Датою погашення (кінцевим терміном повернення) кредиту встановлено 26.06.2024.
03.07.2023 Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, які були перераховані Відповідачу на рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 на виконання умов кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" (сервіс онлайн платежів iPay.ua) про успішне перерахування коштів (транзакція № 258461609), а також листом АТ КБ "ПриватБанк" від 13.05.2026 № 20.1.0.0.0/7-260505/82027-БТ, відповідно до якого на банківський рахунок (IBAN: НОМЕР_3 , картка № НОМЕР_4 ), емітований на ім`я Відповідача - ОСОБА_1 було здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 4900,00 грн протягом періоду з 03.07.2023 по 08.07.2023 (зафіксовано транзакцію від 03.07.2023). 
Суд визнає вказані докази достатніми та належними для підтвердження обставин перерахування коштів Відповідачу на банківську картку, яку він вказав особисто під час укладання договору.
Отже первісний Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання. Натомість Відповідач, отримавши суму кредиту, порушив умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк. Заборгованість за тілом кредиту залишається непогашеною та становить 4 900,00 грн.
Позивач просить стягнути 35 103,60 грн відсотків, що нараховані за період з 03.07.2023 по 26.06.2024 (360 днів).
Згідно з умовами кредитного договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, за фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день (пункт 1.4.1 договору).
Суд ураховує, що 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування".
Зокрема, відповідними абзацами підпункту 6 пункту 5 розділу І Закону № 3498-ІХ статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено новими частинами, серед яких частина п`ята, яка імперативно встановлює загальне правило: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %"
Водночас цим же пунктом 5 розділу І Закону № 3498-ІХ (а саме відповідними абзацами його підпункту 13) розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено пунктом 17 такого змісту: "17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %", тобто починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 року- денна ставка не більше 1%. 
У пункті 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3498-IХ визначено, що дія пункту 5 розділу І Закону № 3498-IХ (зокрема, норма про те, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, та норма щодо тимчасового періоду) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України).
У рішенні від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 Конституційним Судом України зроблено висновок про те, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування. При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акта в часі).
Кредитний договір у цій справі укладено 03.07.2023, тобто до 24.12.2023, коли набрав чинності Закон № 3498-IX, однак кінцевою датою повернення кредиту є 26.06.2024, що настала вже після набрання чинності Законом № 3498-IX. 
Отже, оскільки строк дії договору тривав у період дії нових законодавчих обмежень і правовідносини за договором продовжились, положення пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" щодо розміру процентної ставки поширюються на вказаний кредитний договір.
Відповідно максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 включно до 19.08.2024 включно).
Суд встановив, що Позивач здійснював нарахування відсотків за договірною ставкою 1,99 % протягом всього заявленого періоду з 03.07.2023 по 26.06.2024. За період з 03.07.2023 по 21.04.2024 (294 дні) правомірно застосовується ставка, що не перевищує встановлений законом ліміт 2,50 % в день. Відповідно, за цей період відсотки становлять 28 667,94 грн (4 900,00 грн х 1,99 % х 294 дні).
Натомість після 22.04.2024 кредитор неправильно застосував ставку 1,99 %, що перевищує встановлений законом максимум. За період з 22.04.2024 по 26.06.2024 (66 днів) належний розмір процентів має розраховуватися за максимально допустимою ставкою 1,50 % в день, що становить 4 851,00 грн (4 900,00 грн х 1,50 % х 66 днів).
Суд, здійснивши власний перерахунок, встановив, що загальна сума процентів, за весь період кредитування з урахуванням вимог пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", становить 33 518,94 грн (28 667,94 грн + 4 851,00 грн).
Позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 33 518,94 грн. У решті вимог слід відмовити, оскільки розмір процентів не відповідає пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування".
Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
У цій справі Позивач набув право вимоги до Відповідача внаслідок відступлення цього права на підставі Договору факторингу № 16112023, укладеного 16.11.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" (Клієнт) та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (Фактор).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 вказаного договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах та набуває всіх прав грошових вимог Клієнта за цими договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань.
Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 16112023 від 16.11.2023 (позиція № 2510) та Актом приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 16 листопада 2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 03344-07/2023 від 03.07.2023. Виконання Позивачем (Фактором) своїх фінансових зобов`язань перед Клієнтом щодо оплати за відступлення права вимоги підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 73359 від 16.11.2023.
Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договору факторингу.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач не реалізував своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надав Суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої заборгованості, а також доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого Позивачем розрахунку.
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з мотивів та розрахунку, наведених Судом.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд задовольнив позовні вимоги частково на загальну суму 38 418,94 грн (4 900,00 грн тіла кредиту та 33 518,94 грн відсотків), тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 556,93 грн (2 662,40 грн х 38 418,94 грн / 40 003,60 грн).
Позивач просить також відшкодувати 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам (частина друга статті 137 ЦПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8 000,00 грн визначено згідно з умовами договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Апологет". На підтвердження факту надання таких послуг та обґрунтування їх розміру Позивач надав Суду такі докази:
копію Акта № 427 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.04.2026, згідно з яким Виконавець (АО "Апологет") надав, а Клієнт (Позивач) прийняв послуги щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 03344-07/2023 на загальну суму 8 000,00 грн;
копію детального опису наданих послуг до Акта № 427 від 10.04.2026, з якого встановлено, що загальний витрачений час на надання правничої допомоги становить 6 годин 30 хвилин. До цього опису включено: усну консультацію (0 год. 30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год. 00 хв.), погодження правової позиції (0 год. 30 хв.), складення позовної заяви (3 год. 30 хв.) та подання заяви до суду (1 шт.);
копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1381377 від 01.07.2025, який підтверджує повноваження адвоката Усенка Михайла Ігоровича діяти від імені Позивача на підставі вказаного договору № 0107 від 01.07.2025
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
Зокрема, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
У цій справі Суд не вбачає відповідності між заявленими витратами та складністю справи (дотримання вимог співмірності). Цей спір, який виник з типових правідносин у сфері споживчого кредитування щодо стягнення незначної суми боргу, є малозначним, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і не потребує вивчення великого обсягу доказів чи формування нових правових позицій. ля Позивача стягнення таких боргів є налагодженим процесом. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства, в тому числі проведення усної консультації (0 год. 30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год. 00 хв.), погодження правової позиції (0 год. 30 хв.).
Позивачем у цій справі є фінансовою установою (фактором), для якої стягнення проблемної заборгованості є звичайною господарською діяльністю. Натомість Відповідач є фізичною особою та споживачем фінансових послуг. Сума виданого кредиту (тіло кредиту) становить лише 4 900,00 грн. 
Беручи до уваги значення справи для сторін, стягнення витрат на правничу допомогу, які майже вдвічі перевищують суму самого кредиту, створить необґрунтований тягар для Відповідача як споживача.
З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі з урахуванням пропорційності задоволених вимог не повинен перевищувати, на думку Суду, 4 000,00 грн. Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача, відповідає принципам пропорційності та розумності. 
Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" 4 900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 33 518,94 грн заборгованість за сумою відсотків, 2 556,93 грн судового збору та 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Загальна сума - 44 975,87 грн.
У решті вимог відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_5 в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614).
Відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд підписує повне рішення без його проголошення, а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 20.07.2026.
Суддя        Інна КОВАЛЕНКО