Провадження № | 2-о/447/69/26
Справа № | 447/3990/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2026 року         місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Стемпель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу
за заявою: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа №1: ОСОБА_2 
заінтересована особа №2: Територіальна громада села Гранки-Кути в особі Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області,
про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участю:
заявниці: ОСОБА_1 ;
представника заявниці: ОСОБА_3 ;
заінтересованої особи №1: Бруцької Н.Й.;
представник заінтересованої особи №2: не з`явився;

Обставини справи.
Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15.01.2026.
В судове засідання 15.01.2026 учасники справи не з`явились Представник заявниці подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю його явки до суду через зайнятість в іншому судовому засіданні. Представник заінтересованої особи Новороздільської міської ради подала клопотання про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа ОСОБА_2 , причин неявки не повідомила. 
Враховуючи неявку учасників справи, клопотання представника заявниці про відкладення розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 19.02.2026.
Ухвалою суду від 09.02.2026 суд задовільнив клопотання представника заявниці щодо його участі в судовому засіданні 19.02.2026 та всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції. Однак через несправність системи ВКЗ в приміщенні суду з технічних причин, представник не зміг прийняти участь в судовому засіданні 19.02.2026 в режимі відеоконференції, у зв`язку із чим, розгляд справи було відкладено на 17.03.2026. 
В судове засідання 17.03.2026 з`явилась заявниця та її представник а також заінтересована особа ОСОБА_2 , надали пояснення по суті заяви. При цьому, за клопотанням представника заявниці та за згодою заявниці ОСОБА_1 і заінтересованої особи ОСОБА_2 , останні були допитані в судовому засіданні, як свідки, про відомі їм обставини, що мають значення для справи.
За клопотанням представника заявниці, для надання йому можливості подати додаткові докази у справі, розгляд справи було відкладено на 21.04.2026.
В судове засідання 21.04.2026 в режимі відеоконференції з`явився представник заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . 
Заінтересовані особи №1 та №2 в судове засідання не з`явилися. Від представника заінтересованої особи №2, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 21.04.2026 задоволено клопотання представника заявниці, про витребування у КНП Львівської обласної ради «Львівському регіональному фтизіопульмонологічному клінічному лікувально-діагностичному центрі» (Центрі легеневого здоров`я) інформацію про те, чи перебував на лікуванні у комунальному закладі Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Якщо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на лікуванні у комунальному закладі Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня», то вказати період такого перебування.
У зв`язку із витребуванням додаткових доказів у справі, розгляд справи було відкладено на 19.05.2026.
Надалі розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема у зв`язку із ненаданням КНП Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» (Центрі легеневого здоров`я) відповіді на ухвалу суду про надання інформації, та повторним скеруванням відповідної ухвали суду для її виконання.
17.07.2026 на електронну адресу суду надійшла відповідь від КНП Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» (Центрі легеневого здоров`я) щодо запитуваної судом інформації.
В судовому засіданні 23.07.2026 за участю представника заявниці розгляд справи було відкладено на 05.08.2026 та задоволено його клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_5 .
В судове засідання 05.08.2026 з`явився представник заявниці. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника заінтересованої особи №2, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином викликалась до суду, повістку про виклик отримала 31.07.2026.
Представник заявниці в судовому засіданні зазначив, що не наполягає на допиті свідка ОСОБА_5 , просить завершити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. 
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до положень ч.2 ст.244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення у справі було відкладено на 10.08.2026.
В судове засідання 10.08.2026, учасники справи не з`явились.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Правова позиція заявника.
Обґрунтовуючи подану заяву про встановлення факту, заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим повторно Новороздільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 15.01.2020 року.
Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2260 га, що знаходяться на території Берездівецької сільської ради Стрийського (колишнього Миколаївського) району Львівської області, що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЯД №439603 від 11.02.2009 року.
Згідно довідки Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 1086 від 02.12.2020 року, ОСОБА_4 на день своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав в АДРЕСА_1 без реєстрації. ОСОБА_1 на момент смерті свого батька ОСОБА_4 , що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним в АДРЕСА_1 без реєстрації. 
Зазначає, що окрім неї, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , є її сестра та відповідно дочка померлого ОСОБА_2 , однак вона спадщину після смерті свого батька не прийняла у жоден із передбачених законом способів. На момент своєї смерті ОСОБА_4 був розлучений, що підтверджується відповідним рішенням суду.
З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті батька, 30.10.2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С., однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови вказано пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що оскільки вона постійно проживала із своїм батьком без реєстрації у с. Гранки-Кути на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 
Оскільки її місце реєстрації відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час його смерті, то для юридичного оформлення спадкових прав, їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви. Додатково пояснила, що з самого народження проживала разом із батьками та сестрою в селі Гранки Кути. У 2014 році вона розпочала навчання в Львівському національному університеті імені Івана Франка у зв`язку із чим їй було виділено кімнату в гуртожитку для проживання, де вона зареєструвалася. Протягом навчального тижня вона проживала в гуртожитку, а на вихідні, канікули, свята далі проживала в селі Гранки Кути разом із батьком, матір`ю та сестрою в будинку її дідуся. Також бувало, що приїжджала додому і протягом тижня. У зв`язку із хворобою легень, батько проходив лікування у лікарні в с. Тулиголови Львівської області, де й помер. Однак його фактичним місцем проживання залишалось село Гранки ОСОБА_6 . За період перебування батька в медичному закладі, вона відвідувала його, доглядала його. На час його смерті проживала вдома в с. Гранки-Кути, оскільки готувалась до складення іспитів. 

Правова позиція заінтересованої особи №1.
Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала заяву ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 є її рідною сестрою та від самого народження вони проживали разом із батьками в АДРЕСА_1 . У зв`язку із хворобою легень, батько проходив лікування у лікарні в с. Тулиголови Львівської області, де й помер. Однак весь час, незалежно від перебування батька в тому чи іншому медичному закладі, він постійно проживав з ними в АДРЕСА_1 . На час смерті батька вона навчалась в Львіському національному університеті імені Івана Франка на 5 курсі, а сестра ОСОБА_7 навчалась в цьому ж університеті на 1 курсі. Сестра була зареєстрована в гуртожитку де проживала протягом навчального тижня, однак всі вхідні, канікули, свята, а також інколи і посеред тижня, сестра проживала з батьками в селі Гранки –Кути. На час смерті батька, сестра проживала в с. Гранки-Кути, оскільки готувалась до складення іспитів в університеті. Зазначила, що жодних заперечень щодо спадкування сестрою після смерті батька, вона не має, із заявою про прийняття спадщини, вона не зверталась.

Правова позиція заінтересованої особи №2.
Заінтересована особа – Територіальна громада села Гранки-Кути в особі Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, не скористалась своїм процесуальним правом, письмових пояснень по суті заяви не подала. У поданих суду заявах про розгляд справи без участі представника, представник міської ради зазначила, що проти задоволення заяви вона не заперечує.

Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.2020, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Тулиголови Городоцького району Львівської області.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.07.2025, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Гранки-кути Миколаївського району Львівської області та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно листа КНП Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» (Центрі легеневого здоров`я) від 06.05.2026 №706, відповідно до медичної карти №70 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі «Тулиголівська туберкульозна лікарня» з 10.11.2014 по 02.05.2015.
Згідно копії рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18.11.2010, 
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було розірвано.
Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.02.2009 серії ЯД №439603, ОСОБА_4 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2260 га, що знаходяться на території Берездівецької сільської ради Стрийського (колишнього Миколаївського) району Львівської області.
Згідно копії паспорта громадянина України виданого ОСОБА_1 , вона була зареєстрована: в період із 03.12.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_6 - за адресою: АДРЕСА_1 ; в період із 10.09.2024 по 05.12.2019 за адресою: АДРЕСА_2 ; з 15.01.2020 за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно довідки Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 1086 від 02.12.2020 року, ОСОБА_4 на день своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав в АДРЕСА_1 без реєстрації. ОСОБА_1 на момент смерті свого батька ОСОБА_4 , що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним в АДРЕСА_1 без реєстрації.
Згідно довідки Виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 31.07.2026 №172, постійним місцем проживання ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 , де він постійно проживав без реєстрації, включаючи період перебування на лікуванні і до моменту своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 на момент смерті свого батька ОСОБА_4 , що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним в АДРЕСА_1 , без реєстрації.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 27.08.2025 №82341384, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , не заводилась.
Згідно повідомлення приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яксманицького Р.С. від 30.10.2020 №972/01-16 наданого ОСОБА_1 , як спадкоємцю, останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав пропущення терміну для прийняття спадщини.

Оцінка суду.
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено в п.7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.
Відповідно до ч.2,3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_4 та відповідно є спадкоємцем за законом після його смерті.
Після смерті батька ОСОБА_4 , заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак їй було відмовлено з підстав пропущення терміну для прийняття спадщини.
Заявниця в свою чергу вважає, що вона не пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті батька (час відкриття спадщини) фактично проживала з ним, та в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Тулиголови Городоцького району Львівської області, де в той час перебував на лікуванні в комунальному закладі «Тулиголівська туберкульозна лікарня».
В той же час, як зазначили в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 , які були допитані в якості свідків, їх батько весь час, з моменту їх народження та до моменту смерті проживав з ними в АДРЕСА_1 , а у зв`язку із хворобою легень, проходив лікування у лікарні в с. Тулиголови Львівської області, де й помер. Також з показів заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_2 встановлено, що заявниця хоча і була зареєстрована у місті Львові, де на той час навчалась, на момент смерті батька фактично проживала в АДРЕСА_1 , де фактично проживав і батько. 
Згідно долучених до матеріалів справи довідки Берездівецької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 1086 від 02.12.2020 року, та довідки Виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 31.07.2026 №172, судом встановлено, що постійним місцем проживання ОСОБА_4 було за адресою: АДРЕСА_1 , де він постійно проживав без реєстрації, включаючи період перебування на лікуванні і до моменту своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 на момент смерті свого батька ОСОБА_4 , що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним в АДРЕСА_1 , без реєстрації.
Також судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , не заводилась. Доказів звернення інших спадкоємців, окрім заявниці, із заявами про прийняття спадщини, суду не надано. Заінтересована особа ОСОБА_2 зазначила, що жодних заперечень щодо спадкування сестрою після смерті батька, вона не має, із заявою про прийняття спадщини, вона не зверталась.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання заявниці разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для реалізації права на спадкування після смерті батька.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витрати заявниці по сплаті судового збору залишити за заявником.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;
Заінтересована особа №1:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ;
заінтересована особа: Територіальна громада села Гранки-Кути в особі Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, юридична адреса: Новий Розділ, вул. Грушевського,24, код ЄДРПОУ 26306854.
Повний текст рішення складено 10.08.2026

Суддя           Роман ДЖУС