Справа № 681/894/26
Провадження 2/681/958/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року 
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У червні 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (надалі – Товариство) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором №5288117 від 01.02.2025 у розмірі 38 448,85 грн.
В обґрунтування позову зазначалось, що 01.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5288117 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 11 500 грн на 360 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 11 500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
30.12.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №30/12/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки.
З врахуванням викладеного вище, Товариство просило суд стягнути з відповідачки заборгованість загальною сумою 38 448,85 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 11 499,97 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 23 889,88 грн суми заборгованості за процентами нарахованими Товариством за 28 календарних днів – 3 059 грн.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту, однак відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним договором та судові витрати. 
Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 25.06.2026 постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 23.06.2026 листом.
ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копію ухвали про відкриття провадження, однак згідно з відміткою відділення Укрпошти від 02.07.2026 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 01.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір №5288117 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до п.1.2 договору, сума кредиту складає 11 500 грн.
Згідно із п.1.3. договору, строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.
Пунктом 1.4.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту.
Комісія за надання кредиту становить 1 150 грн (п.1.4 Договору).
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 (п.2.1 Договору).
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 15414).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2 639,6200% річних (п. 1.5 Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51 980,00 грн (п. 1.6. Договору).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до вказаного кредитного договору та підписана відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «86326», доведено до відома ОСОБА_1 дати, види та розмір платежів за кредитом, реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту.
Відповідачка також ознайомилася з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «15414» Паспорт споживчого кредиту, зміст якого відповідає умовам укладеного кредитного договору.
ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало для ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» Вих.№20251230-171 від 30.12.2025, з якого вбачається, що «Пейтек Україна», маючи повноваження на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024, перерахувало 01.02.2025 від ТОВ «Лінеура Україна» кошти в сумі 11 500 грн на платіжну картку клієнта, маска картки № НОМЕР_3 .
Згідно з листом АТ «Універсал Банк» від 31.03.2026, також встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку в період з 01.02.2025 по 10.02.2025 було здійснено переказ коштів у сумі 11 500 грн. 
Відповідно до договору факторингу №30/12/2025 від 30 грудня 2025 року, акту прийому-передачі реєстру боржників до вказаного договору, платіжної інструкції №9427 від 30.12.2025 про оплату відступлених прав вимог та витягу з реєстру боржників до договору №30/12/2025 право вимоги за кредитним договором №5288117 від 01.02.2025 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст капітал»» у розмірі заборгованості 38 448,85 грн, яка складається з 11 499,97 грн – заборгованості за тілом кредиту, 23 889,88 грн – заборгованості за відсотками, 3 059 грн – заборгованість за відсотками нарахованих за 28 днів.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором №5288117 становить 38 681,73 грн, яка складається з 11 499,97 грн - тіло кредиту, 23 889,88 грн – за відсотками і 3291,88 грн – штрафні санкції.
Відповідно до п. 1.3 Договору №5288117 строк кредиту 360 днів. Станом на дату укладення Договору факторингу від 30.12.2025 №30/12/2025, строк дії кредитного договору не закінчився.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, у період з 31.12.2025 по 27.01.2025 (28 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3 059 грн (11 499,97 грн *0,95%/100%*28 календарних дні), що підтверджується розрахунком заборгованості Товариства.
Заборгованість відповідачки перед позивачем по кредитному договору №5288117 від 01.02.2025 не сплачена і складає 38 448,85 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 11 499,97 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором – 23 889,88 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 28 календарних днів – 3 059 грн.
Згідно з умовами вище наведеного договору відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.
Також відповідно до умов зазначеного договору факторингу Товариство за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки за вказаним кредитним договором.
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. 
Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно з умовами договору.
Однак відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконала, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернула.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржниці.
Відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог та наданих на їх підтвердження доказів, в тому числі і на підтвердження належного виконання нею зобов`язань за кредитним договором №5288117 від 01.02.2025 та на спростування розміру заборгованості за вказаним договором в сумі 38 448,85 грн.
З огляду на зазначене, суд вважає, що договір №5288117 від 01.02.2025 підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним.
Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальницею, що і було здійснено сторонами. 
Товариство свої зобов`язання виконало повністю та видало для відповідачки кредит у встановленій договором сумі.
ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, викладених в позовній заяві обставин належними та допустимими доказами не спростувала, власного розрахунку заборгованості не надала.
Встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору №5288117 від 01.02.2025 відповідачка допустила заборгованість в розмірі 38 448,85 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11 449,97 грн; заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором – 23 889,88 грн; заборгованість за процентами нарахованими Товариством за 28 календарних днів – 3 059 грн.
На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5288117 від 01.02.2025 в сумі 38 448 грн 85 коп. доведена та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути в користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати в сумі 2 662,40 грн судового збору.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. 
Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Так, на підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, заявки №20490 від 14.05.2026 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 та ордеру від 12.06.2026 на представництво інтересів Товариства у Полонському районному суді Хмельницької уповноважено адвоката Столітнього М.М. 
Адвокатом надано клієнту юридичні послуги загальна вартість яких становить 10 000 грн та погоджена актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №20490 від 12.06.2026 та рахунком на оплату №20490-12/06-2026 від 12.06.2026, що є невід`ємною частиною до договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024.
Отже, суд приходить до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову, необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача 10 000 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за договором №5288117 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.02.2025 в сумі 38 448 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок вісім) грн 85 коп., яка складається з: 11 499,97 грн – борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 23 889,88 грн суми заборгованості за процентами нарахованими Товариством за 28 календарних днів – 3 059 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.
Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», код в ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2, м. Київ, поштовий індекс 03045;
Відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя            А.Г. Горщар