Справа № 474/170/26
Провадження № 2/474/312/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
14.07.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

09.03.2026р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” (далі - позивач,) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за договором № 3122552 від 29.10.2020р. у розмірі 32 700 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.10.2020р. між ТОВ “Авентус Україна” та ОСОБА_1 був укладений електронний договір № 3122552, згідно з умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Строк кредиту 360 днів.
30.06.2021р. між ТОВ “Авентус Україна” та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (далі - ТОВ “ФК “ЄАПБ”) було укладено договір № 30062021 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ “ФК “ЄАПБ” набула право вимоги до відповідача.
23.05.2024р. між ТОВ ТОВ “ФК “ЄАПБ” та ТОВ “Факторинг Партнерс” було укладено договір № 23/05/2024 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ “Факторинг Партнерс” набуло право вимоги до відповідача. 
Станом на 09.03.2025р. заборгованість відповідача становить 32 700 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням та 22 700 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп. 
Представниця позивача Сердійчук Я. в судові засідання 29.05.2026р. та 14.07.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви просила розглядати позовну заяву за її відсутності, позовні вимоги підтримала, дала згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судові засідання 29.05.2026р. та 14.07.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
14.07.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
29.10.2020р. о 07:47:16 год. ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А680718 було підписано Паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма).
29.10.2020р. між ТОВ “Авентус Україна” та ОСОБА_1 було укладено договір № 3122552 про надання споживчого кредиту (далі - договір № 3122552). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому законом України “Про електронну комерцію”, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А680718 29.10.2020р. 07:47:16 год. (п. 1.1 розд. 1 та розд.10 договору № 3122552).
На умовах встановлених договором № 3122552 (п.п. 1.2-1.3) товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 10 000 грн. 00 коп. 
Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору. Строк кредиту можу бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору (п. 1.4 договору № 3122552).
Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка 0,57% в день від суми кредиту, та застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.4 договору, якщо у цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом 3-х днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1 договору № 3122552).
Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, яка застосовується: 1) у межах строку надання кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки; 2) у межах нового строку кредиту, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.п. 4.1-4.6 договору № 3122552) у межах періоду прострочення, але не більше 90-та днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (п. 1.5.2 договору № 3122552).
Мета отримання кредиту - споживчі потреби, що визначено у п. 1.6 договору № 3122552.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 695,40% річних; за зниженою ставкою - 208,62% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору: за стандартною ставкою - 15 700 грн. 00 коп. та за зниженою ставкою 11 710 грн. 00 коп. Та вказані показники базуються на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та сторони виконають свої обов`язки на умовах та в строки встановлені договором (п.п. 1.7-1.7.2, 1.8-1.8.2, 1.9 договору № 3122552).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну карту № НОМЕР_1 або іншу платіжну карту реквізити якої надані споживачем товариству (п. 2.1 договору № 3122552).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту. Вказана у Графіку платежів, окрім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 договору відбулася пролонгація строку кредиту, де проценти нараховуються і в дату повернення кредиту, вказану у графіку платежів (п.п. 3.1-3.2 договору № 3122552).
Пролонгація строку кредиту сторонами погоджена у розділі 4 договору № 3122552. Строк кредиту може бути продовжено на кількість днів зазначену у п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку визначеному п.п. 4.2-4.5 договору: 1) у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. споживач може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.п. 4.3 договору; 2) пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем (якщо споживач здійснюючи цей платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом він зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів визначених договором, та в іншому разі здійснення такого платежу буде розцінюватися товариством як пропозиція (оферта) щодо продовження строку користування кредитом); 3) у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня що слідує за днем вчинення споживачем вищенаведених дій та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті, та протягом нового строку проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
У п. 4.6 договору № 3122552 зазначено, що вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають такими, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим ст. 207 ЦК України до письмової форми правочину 
Право відступлення вимоги за кредитним договором № 3122552 передбачено у пп. 3 п. 5.1 розділі 5. 
Повернення кредиту та сплата процентів включно із кількістю платежів та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіку платежів, а у випадку продовження строку користування кредитом - не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту (п. 6.1 договору № 3122552).
У п. 9.6 договору № 3122552 визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Підписуючи договір споживач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана у ст. 9 Закону України “Про споживче кредитування” та у ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ “Авентус Україна” розміщені на веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020р., повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 9.8 договору № 3122552).
В додатки до позову позивачем також надано Графік платежів до договору (додаток №1) підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А680718, та Правила надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ “Авентус Україна” затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020р., щодо яких споживач ОСОБА_1 у п. 9.8 договору № 3122552 зазначив, що ознайомлений з ними у вказаній редакції, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися.
Обставини перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується: довідкою ТОВ ФК “ВЕЙ ФОР ПЕЙ” № 6546-ВП від 09.02.2026р., що відповідно до договору № ВП-200417 від 20.04.2017р. за дорученням ТОВ “Авентус Україна” успішно здійснено переказ коштів на картку клієнта № НОМЕР_1 у сумі 10 000 грн., що мало місце 29.10.2020р.; довідкою ТОВ “Авентус Україна” № 1577/26-Е від 09.02.2026р. якою товариство підтвердило видачу на платіжні карти клієнтів онлайн кредитів, згідно списку, у якому під порядковим номером 213 значиться ОСОБА_1 , сума кредиту 10 000 грн., картка № НОМЕР_1 , дата 29.10.2020р., договір № 3122552; довідкою АТ КБ “ПриватБанк” № 20.1.0.0.0/7-260602/113211-БТ від 08.06.2026р. з випискою по рахунку, що надані на ухвалу суду, згідно яких на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 29.10.2020р. зараховано кошти у сумі 10 000 грн. 
З картки обліку Договору № 3122552 виконаної ТОВ “Авентус Україна” за період з 29.10.2020р. до 29.06.2021р. вбачається, що заборгованість відповідача на кінець періоду становить за тілом 10 000 грн. та за процентами 22 700 грн. 00 коп. При цьому, проценти нараховані: 1) за погодженою сторонами зниженою процентною ставкою 0,57% в день згідно п. 1.5.1 договору та у строк визначений п.1.4 договору (з 29.10.2020р. до 16.11.2020р.), в зв`язку з виконанням позичальником умов для отримання зниженої процентної ставки (сплата 16.11.2020р. коштів у сумі 1 083 грн 00 коп. в рахунок нарахованих за вказаний період процентів); 2) з 17.11.2020р. до 16.12.2020р., протягом пролонгованого строку кредиту ще на 30 днів, згідно розд. 4 договору, шляхом вчинення споживачем платежу у розмірі нарахованих та несплачених процентів - 16.11.2020р. у сумі 1 083 грн 00 коп., та проценти нараховувалися у межах цього пролонгованого періоду за стандартною процентною ставкою, згідно п.п. 4.5 та 1.5.2 договору - 1,90% в день; 3) за стандартною ставкою 1,90% в день від суми кредиту, за період з 17.12.2020р. до 16.03.2021р., тобто 90 днів, в межах періоду прострочення, згідно абз. 3 п. 1.5.2 договору. Інші платежі на погашення боргу відповідачем не вчинялися.
30.06.2021р. між ТОВ “Авентус Україна” та ТОВ “ФК “ЄАПБ” було укладено договір факторингу № 30062021, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб (боржників) включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія), неустойка, проценти. Перелік боржників визначено у реєстрі боржників. Перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників, згідно додатку № 2.
30.06.2021р. між сторонами договору факторингу № 30062021 підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021р. у ньому значиться під порядковим № 4265 боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 3122552, сума боргу за тілом 10 000 грн. та за процентами 22 700 грн. 00 коп., кількість днів прострочення 196.
23.05.2024р. між ТОВ “ФК “ЄАПБ” та позивачем було укладено договір факторингу № 23/05/24, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право вимоги до боржників зазначених у Реєстрі заборгованостей в розмірі портфелю заборгованостей. Перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру заборгованостей.
23.05.2024р. між сторонами договору факторингу № 23/05/24 підписано Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей, у тому числі в електронному вигляді.
Відповідно до Витягу з реєстру заборгованостей № 1 до договору факторингу № 23/05/24 підписаного сторонами 23.05.2024 у ньому значиться під порядковим № 16127 боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 3122552, сума боргу за тілом 10 000 грн. та за процентами 22 700 грн. 00 коп.
24.05.2024р. проведено фінансування за договором факторингу № 23/05/24 про що надано платіжну інструкцію № 422780413 від 24.05.2024р.
20.12.2024р. між сторонами договору факторингу № 23/05/24 укладено додаткову угоду № 1 якою сторони, в зв`язку з виникненням технічної помилки, вирішили внести зміни у Реєстри заборгованостей, що є додатками до договору факторингу № 23/05/24, а саме Реєстру заборгованостей № 1 від 23.05.2024р., Реєстру заборгованостей № 2 від 23.05.2024р., Реєстру заборгованостей № 3 від 23.05.2024р., Реєстру заборгованостей № 4 від 23.05.2024р., Реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024р.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 12.11.2025р. виготовленого ТОВ “Факторинг Партнерс” та детального розрахунку заборгованості виготовленого ним же та наданого до додаткових пояснень у квітні 2026р., нарахування процентів та інші донарахування ТОВ “ЄАПБ” чи позивачем не вчинялися, кошти на погашення заборгованості відповідачем після відступлення права вимоги, не вносилися ні первісним кредиторам, ні позивачу. Заборгованість на кінець періоду: за тілом 10 000 грн. та за процентами 22 700 грн. 00 коп.
02.07.2024р. між ТОВ “Факторинг Партнерс” та Адвокатським об`єднанням “Лігал Ассістанс” укладено договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги відповідно до якого (розд. 1) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором. Вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги. Факт надання послуг підтверджується Актом про надання юридичної допомоги, сума визначена у якому є гонораром.
У заявці на надання юридичної допомоги № 1570 від 01.01.2026р. зазначено вид наданих послуг та їх вартість у справі щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 3122552: надання усної консультації з вивченням документів - у часі 2 години вартість 4 000 грн. (2 000 грн. / 1 год.) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у часі 3 години вартістю 9 000 грн. (3 000грн./1 год.). Всього на суму 13 000 грн.
Згідно з Витягом з Акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026р. Адвокатським об`єднанням “Лігал Ассістанс” у відповідності до заявок про надання юридичної допомоги надано Товариству юридичну допомогу щодо клієнта ОСОБА_1 , кредитний договір № 3122552: надання усної консультації з вивченням документації - у часі 2 години вартість 4 000 грн. (2 000 грн. / 1 год.) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у часі 3 години вартістю 9 000 грн. (3 000грн./1 год.). 
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ “Авентус Україна” договору № 3122552 про надання споживчого кредиту, перерахування відповідачу кредитних коштів згідно його умов, а також невиконання відповідачем свого обов`язку щодо погашення заборгованості за тілом кредиту та за процентами (що нараховані у межах погодженого строку кредитування, з врахуванням його пролонгації 30+30-90 днів) за зниженою ставкою 0,57% та стандартною ставкою 1,90% погоджених у п. 1.5.1 та п.п. 1.5.2, 4.5 договору, у повному обсязі, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правничої допомоги, заявку про надання юридичної допомоги та акт на підтвердження факту надання правової допомоги.
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, відсутність заперечень відповідача щодо вказаного розміру витрат (їх не співмірності), обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану у заявленому розмірі 13 000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3122552 від 29.10.2020р., станом на 09.03.2026р., в сумі 32 700 (тридцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп., з них: 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) та 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Факторинг Партнерс” (код ЄДРПОУ 42640371, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “17” липня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол