КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 року справа №320/61079/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якому просить суд:
1. Визнати протиправними діїГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №320/37333/23 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №320/7417/22, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №320/37333/23 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №320/7417/22.
Станом на 24.08.2026 року від відповідача відзиву не надходило. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши обставини справи та оцінивши доводи позивача суд зазначає наступне.
На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі "№320/37333/23 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №320/7417/22 ОСОБА_2 було проведено перерахунок та виплату пенсії. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 кошти не виплачено.
Проте ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Згідно до паспортних даних ОСОБА_1 була зареєстрована і проживала разом із чоловіком на момент смерті.
Позивач 08.10.2024 звернувся із заявою в порядку ст. 61 ЗУ №2262, однак листом від 05.11.2024 було відмовлено.
З даною відмовою позивач не погоджується з наступних підстав.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
За приписами пункту 1 частини другої статті 26 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
За змістом частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією ) разі втрати годувальника.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Зміст положень частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, Закон визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді зокрема пенсії яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 11.04.2024 у справі №160/26335/23 та у постанові від 10.09.2024 у справі №160/18875/23.
Верховний суд приймаючи рішення у справі установив наступне, що посилання судових інстанцій на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 27.03.2019 у справі №286/3516/16-ц, від 03.04.2019 у справі №808/1346/18, Верховного суду у постановах від 11.06.2019 у справі №180/754/17, від 11.10.2021 у справі №200/126/21-а, від 19.04.2022 у справі №580/4214/21, від 11.07.2022 у справі №360/3210/18, від 03.08.2022 у справі №580/4047/21, є помилковим, позаяк правовідносини, які виникли у зазначених справах відрізняються за фактичними обставинами від справи за позовом ОСОБА1 . Відмінність полягає у тому, що позивач у вказаних справах звертався за захистом саме спадкових прав на недоотримані спадкодавцем за життя пенсійні виплати, тоді як ОСОБА1 звернулась до суду за захистом свого права, на яке мало безпосередній вплив оскаржуване рішення відповідача на отримання пенсійних виплат не в порядку спадкування, а як членом сім`ї померлого ОСОБА_2 . Реалізація цього права передбачена частиною другої статті 52 Закону №1058-ІУ та статті 61 Закону №2262-Х1І за рішенням пенсійного органу. Крім того, булс зазначено, що Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування чере закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом і пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначеному законої порядку. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені сум виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
А також, слід врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, в якій Суд дійшов висновку, що батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, я проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання суми пенсії, я підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю і втому разі, яки вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічного висновку дійшли: Постанова Другого апеляційного адміністративного суд від 27.10.2023 у справі №440/6836/23, Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023у справі №600/495/23-а, Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі №420/10779/23, Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 260/1982/23.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду постанові від 11.04.2024у справі №160/26335/23.
З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що ОСОБА_1 - дружина померлого пенсіонера ОСОБА_2 та згідно до паспортних даних була зареєстрована і проживала разом із чоловіком на момент смерті, то вона має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців, але не була виплачена пенсійним органом ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю згідно до норм ст. 61 ЗУ №2262.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №320/37333/23 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №320/7417/22, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі №320/37333/23 та рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №320/7417/22.
4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.