Справа № 932/9283/26 
Провадження № 3/932/2067/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року            м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
Близько о 09 год 40 хв 01.06.2026 за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, ЕО 145, водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості свого руху аж до повної зупинки свого автомобіля чи безпечного об`їзду перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився в нерухомому стані попереду попутного напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Так ОСОБА_1 вчинив порушення п. 12.3. ПДР України, та, як наслідок, порушення ст. 124 КУпАП.
Близько о 09 год 40 хв 01.06.2026 за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, ЕО 145 водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, до органів поліції не повідомив, чим порушив п. 2.10.а ПДР України. Так ОСОБА_1 вчинив порушення ст. 122-4 КУпАП.
Вищезазначені справи про адміністративні правопорушення одночасно, 22.07.2026, надійшли у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіної Н.М.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Встановивши, що вищезазначені порушення були вчинені ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, що такі справи повинні бути розглянуті разом та за результатами їх розгляду повинно бути винесено одне рішення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на адресу суду не надходило.
Потерпілий ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 1 до 2 років.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,
- тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 12.3. ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Згідно зі ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,
- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Як вбачається з п. 2.10.а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №710489 від 04.07.2026 щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; рапорт слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від 02.06.2026; рапорт відпрацювання від 01.06.2026; протокол огляду місця ДТП від 01.06.2026 зі схемою місця ДТП та фототаблицею; копію огляду чергового лікаря; письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 14.06.2026; реєстраційну картку т.з. Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 ; картку водія ОСОБА_1 ; копію посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з., автомобіль Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 ; роздруківку перевірки чинності полісу внутрішнього страхування; виклики на ім`я ОСОБА_1 до патрульної поліції. 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 710497 від 04.07.2026 щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 
Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення судом усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.
Суду не надано доказів та не наведено доводів, які б викликали сумніви або вказували на суперечності в обставинах встановлених судом.
Встановлені судом обставини виявлених правопорушень свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.10.а та 12.3. Правил дорожнього руху, що, спричинило пошкодження транспортних засобів та тілесні ушкодження потерпілому.
Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.
Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив, що характер пошкоджень транспортного засобу потерпілого та його положення на проїзній частині, дає суду можливість встановити, що ОСОБА_1 вчинивши дорожньо-транспортну пригоди, об`їхав потерпілого та залишив місце ДТП, не переконавшись при цьому у стані, в якому знаходився ОСОБА_2 , чи були завдані йому тілесні ушкодження, чи потребує він надання лікарської допомоги/виклику ШМД, що на переконання суду є грубим порушенням права керування транспортними засобами з боку ОСОБА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, оскільки транспортний засіб є об`єктом підвищеної небезпеки, а тому водії під час керування мають неухильно дотримуватись діючих правил дорожнього руху, задля недопущення завдання збитків та тілесних ушкоджень іншим учасником дорожнього, беручи до уваги, що внаслідок ДТП було завдано тілесних ушкоджень потерпілому, а також те, що ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів задля відвернення заподіяної ДТП шкоди, відшкодування матеріальних збитків, яких було завдано потерпілому, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, для недопущення вчинення аналогічних порушень у майбутньому.
Крім того, у відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 36, 38, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИЛА:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/9283/26, провадження №3/932/2067/26 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення №932/9285/26, провадження №3/932/2069/26 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження.
Присвоїти об`єднаній справі про адміністративне правопорушення єдиний унікальний номер справи № 932/9283/26.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп .
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя      Н.М. Юдіна