Справа № 357/12800/26
3/357/3997/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, солдат ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 27.07.2026 надійшли адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-11 КУпАП розглядаються протягом доби. 
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Громадянин ОСОБА_1 , з`явився в судове засідання. В судовому засіданні встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя встановила таке.
Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі – Статут ВС ЗСУ) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, окрім іншого обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, додержуватися правил поведінки військовослужбовців.
Згідно зі ст. 16 Статуту ВС ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Нормами ст. 49 Статуту ВС ЗСУ визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається із дослідженого протоколу, 14.07.2026 близько 09 год 30 хв, під час перевірки особового складу у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) було виявлено відсутність на військовій службі кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою – доповіддю військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2026 №18544. 14.07.2026 в проміжку з 09 год 30 хв до 10 год 00 хв солдат ОСОБА_1 самостійно зателефонував до свого командира за підпорядкуванням, ОСОБА_2 , та повідомив про те, що не прибув на службу у зв`язку з тим, що поїхав на пховання свого друга ОСОБА_3 у м. Житомир. 14.07.2026 близько 20 год 00 хв солдат ОСОБА_1 самостійно прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Зазначене підтверджується довідкою – доповіддю військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2026 №18558. Таким чином, внаслідок своєї недисциплінованості, грубо порушуючи вимоги статей 11, 16, 49 Статуту ВС ЗСУ, статей 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, 14.07.2026 солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби у АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 20 год 00 хв 14.07.2026 – самостійного повернення до місця несення служби у АДРЕСА_2 , чим поставив під загрозу обороноздатність та готовність до виконання завдань за призначенням військовою частиною НОМЕР_1 , порушивши встановлений порядок несення військової служби, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП (протокол серії КИБ №100 від 22.07.2026).
До протоколу на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення також долучено витяги із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №127 від 05.05.2026, № 197 від 14.07.2026 та №198 від 15.07.2026, службову та медичну характеристики ОСОБА_1 , доповідь командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 №18544 про факт самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_1 14.07.2026, доповідь командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 №18558 про факт повернення до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 15.07.2026, пояснення ОСОБА_1 від 22.07.2026, пояснення ОСОБА_2 від 22.07.2026.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою винуватість за обставин вказаних у протоколі.
З урахуванням зазначеного та викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме самовільне залишення військової частини або місця несення служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи. 
При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, щире каяття як обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшла висновку, що стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
В судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про розстрочку штрафу, оскільки не має можливості сплатити всю суму штрафу відразу в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. 
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно із ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи, що ОСОБА_1 визнав вину та погодився на покарання у вигляді штрафу та запевнив, що зможе його сплатити, однак не одразу та попросив розстрочити його на 10 рівних платежів по 850 грн., тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, про задоволення заяви ОСОБА_1 та вважає за можливе розстрочити виплату штрафу десятьма рівними частинами по 850 гривень, строком на десять місяців. 
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, відповідно до довідки-замінника військового квитка №311220221362959000045/1 від 05.05.2026 та витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №198 від 15.07.2026 року, він звільняється від сплати судового збору.
Керуючись статтями 40-1, 172-11, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
Розстрочити  ОСОБА_1  виплату суми штрафу у розмірі 8 500,00 гривень строком на 10 (десять) місяців з виплатою штрафу десятьма рівними частинами по 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень помісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.
Звільнити  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати судового збору на підставі п. 12 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя | Оксана ВОЗНЮК