справа № 399/253/26
провадження № 2/399/313/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року смт Онуфріївка 
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 8426173 від 27.10.2024 у розмірі 22198,16 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Проте в подальшому позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в якій представник позивача просив зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 8426173 від 27.10.2024 у розмірі 10090,08 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Позов обґрунтовано зокрема тим, що 27.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №8426173 на суму 9200,00 грн.
Оскільки Кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію», який визначає особливості оформлення таких правочинів.
У позові зазначено покрокові дії спрямовані на отримання відповідачем кредиту. 
На виконання умов Кредитного договору, 27.10.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № НОМЕР_1 -XXXX-2301 відповідача. 
Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 11200,00 грн. 
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» з відміткою та листом №11896/25-Е від 09.12.2025 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
03.12.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 03122025 (далі – Договір Факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру боржників №Б/Н від 03.12.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 03.12.2025 до Договору Факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
При укладенні Кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем були узгоджені розмір кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення електронного Кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідач під час укладення Кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, зокрема з графіком щомісячних платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту. Жодних заперечень щодо уточнення або зміни викладення умов Кредитного договору відповідачем не висловлювалося, а також він погодився, що зміст Кредитного договору не порушує його законних прав та інтересів, що підтверджується його електронним підписом. 
У період відступлення права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором між кредиторами, розмір заборгованості за цим договором на момент відступлення права вимоги зазначався у Реєстрі боржників. Витяги з Реєстру Боржників, на підставі якого здійснювалося відступлення права вимоги за Кредитним договором, додано до позовної заяви. Розрахунок заборгованості, підготовлений первісним кредитором за Кредитним договором додано до позовної заяви. 
Позивач не здійснював жодних нарахувань за Кредитним договором. 
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. 
Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 24762,16 грн, яка складається з: 10090,08 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12108,08 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 2564,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 03.12.2025 – 15.02.2026.
Позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 22198,16 грн.
Ухвалою суду від 27.03.2026 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зазначено про строки протягом яких сторони мають право подати відповідні процесуальні документи. Даною ухвалою клопотання про витребування доказів задоволено частково та постановлено витребувати у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформацію зазначену в ухвалі.
Відповідачу за зареєстрованою адресою місяця проживання направлено судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі, проте до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній».
Враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення вказаних судових документів є 04.04.2026. В установлені строки відзив не надійшов. 
Проте, 24.04.2026, відповідачем на електронну пошту суду направлено лист у якому останній просив розглянути справу до відповідних законів України. Та надав копії документів на підтвердження статусу військовослужбовця. 
03.06.2026 відповідачем направлено на електронну пошту суду клопотання, що останній 23.04.2026 переглядав справу в Судовій владі з метою прийняття участі у судовому засіданні про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з тим, що на момент розгляду справи з 24.04.2026 відповідач знаходиться в другому гарнізоні просив розглянути справу без його участі та зазначив, що додає до клопотання документи, що він військовий відповідно до ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців». Зазначив, що буде платити тільки тіло кредиту і також розбити суму кредиту на відповідні платежі. Скасувати відсотки, штрафи. До клопотання додано копії документів, що відповідач є військовослужбовцем. 
08.06.2026 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, проте враховуючи, що у ній помилково вказано невірну суму в прохальній частині позивачем направлено 12.06.2026 заяву про зменшення розміру позовних вимог з виправленими помилками, що відображено в клопотанні від 12.12.2026 поданого позивачем.
Отже, в заяві про зменшення розміру позовних вимог позив, як зазначено вище, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 8426173 від 27.10.2024 у розмірі 10090,08 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування заяви зазначено п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Військовослужбовці, визначені п. 15 ст. 14 Закону, які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 24762,16 грн., яка складається з: 10090,08 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 12108,08 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 2564,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення до зменшення позовних вимоги становить 22198,16 грн. Також у зв`язку в рахуванням соціального статусу відповідача, позивач зменшує позовні вимоги за кредитним договором до суми 10090,08 грн.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.10.2024 року відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту первісного кредитодавця ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
27.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір № 8426173 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується копією Договору. 
Пунктом 1.1 Договору передбачено, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus" (за вибором Споживача). Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході (в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб сайту/Мобільного застосунку "CreditPlus".
Пунктом 9.6 Договору передбачено порядок укладення Договору та створення електронних підписів сторін.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9200,00 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, що відображено в пунктах 1.1-1.4 Договору.
Пунктами 1.5 – 1.6 Договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 (2.1 Договору).
Договором передбачено й інші умови (а.с. 9-17).
Позивачем разом з копією зазначеного Договору надано копію Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є Додатком №1, та в якій відображено інформацію, яка відповідає умовам Договору.
Також, при матеріалах справи наявна копія інформаційного повідомлення споживача та графік платежів станом на 16.11.2024 до вищевказаного договору.
На підтвердження перерахування відповідачу коштів надано позивачем копію листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251205-1.1 від 05.12.2025 в якому відображено перерахування відповідачу коштів в розмірі 9200,00 грн. та 2000,00 грн. на його картку, яка зазначена в договорі. На підтвердження зазначеного також надано копію листа № 11896/25-Е від 09.12.2025.
03.12.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 03122025, що підтверджується копією даного договору з додатками до нього.
З Витягу з реєстру боржників до вказаного Договору факторингу вбачається, що позивач отримав право вимоги до відповідача згідно вищевказаного кредитного договору.
Також на підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вищевказаним Договором факторингу.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
З розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Авентус Україна» за вищевказаним кредитним договором (який охоплює період з 27.10.2024 по 02.12.2025), вбачається, що відповідач має загальну заборгованість у розмірі 24762,16 грн. та зазначено її складові. Зазначена сума заборгованості відповідача відповідає сумі зазначеній позивачем у своїй виписці з особового рахунку за вищевказаним Договором про надання споживчого кредиту.
На виконання вимог ухвали суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНКУ» 21.04.2026 надійшла відповідь в якій повідомлено що на ім`я відповідача в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 , а також повідомлено, що по вищевказаному рахунку було зараховано кошти на суму 9200,00 грн. та 2000,00 грн. та додано виписку, яка підтверджує факт зарахування вказаних коштів.
Враховуючи вищезазначене, зваживши у сукупності подані позивачем докази по справі, судом встановлено наступне.
З розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» вбачається, окрім заборгованості нарахованої відповідачу, також здійсненні останнім платежі в загальній сумі 21419,76 грн. та зазначено в який вид платежу їх враховано, а саме: 1109,92 грн. – оплата основного боргу; 17273,84 грн. - оплата процентів; 3036,00 грн. – оплата штрафу. 
Як зазначено вище, відповідачем було подано до суду лист і клопотання разом з копіями документів, які підтверджують статус військовослужбовця, а саме відповідачем надано копії наступних документів: довідку ОККПП «Київ» за формою 5 від 05.06.2025 № 497 з якої вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу з 02.06.2023 по теперішній час, копію УБД № НОМЕР_4 , копію військового квитка, довідки Білопільської міської ради та Краснопільської селищної ради Сумської області, рішення комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
Здійснюючи всебічний, повний та об`єктивний аналіз усіх матеріалів та обставин справи в їх сукупності, суд враховує та надає правову оцінку статусу відповідача як військовослужбовця, забезпечуючи під час ухвалення рішення безумовне дотримання наданих йому законом соціально-правових гарантій та пільг. 
Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на день розгляду справи дію воєнного стану в Україні не скасовано та не припинено.
У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №131/1449/16-ц (касаційне провадження № 61-4157св18); від 14 лютого 2018 року у справі № 727/2187/16-ц (касаційне провадження № 61-3951св18); від 20 лютого 2018 року у справі № 640/4439/16-ц (касаційне провадження № 61-4304св18); від 21 лютого 2018 року у справі № 211/1546/16-ц (касаційне провадження № 61-4255св18); від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) зроблено висновки, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію.
Президент України відповідного рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймав.
Форма 5 ґрунтується на вимогах Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також внутрішніх наказів Міністерства оборони України. Це довідка про проходження військової служби з військової частини, яку видає військова частина або військовий комісаріат. Цей документ необхідний для оформлення пільг за кредитами, для поліпшення житлових умов військового тощо. Будь-який інший документ, який підтверджував би проходження служби в особливий період у Збройних Силах України, не передбачений нормативними документами. Крім того, зазначено, що військовослужбовцями є курсанти та слухачі вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які мають право видавати довідки, що підтверджують факт перебування на військовій службі у Збройних Силах України.
Відповідачем надано Довідку встановленої форми про яку зазначено вище по тексту та копію військового квитка, а отже, ОСОБА_1 є таким, що має право на гарантії соціального та правового захисту передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для військовослужбовців у зв`язку з чим останній звільнений від нарахування процентів за користування кредитними коштами та від штрафних санкцій.
При цьому, позивачем враховано статус відповідача та подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме стягнення тіла кредиту.
Однак, вищевказаним положенням п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям зазначеним у даній статті на весь час їх призову штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Судом встановлено, що відповідач з 02.06.2023 проходить військову службу, при цьому зазначений Договір про надання споживчого кредиту укладено 27.10.2024, а отже з 27.10.2024 ОСОБА_1 ні первісний кредитор, ні позивач не повинні були нараховувати штрафні санкціїта проценти за користування кредитом, проте такі були нараховані та частково стягнуті з відповідача, що є недопустимим. Враховуючи, що відповідачем сплачено кошти на погашення кредиту в загальній сумі 21419,76 грн. (тіло1109,92 грн., проценти 17273,84 грн. та штрафи 3036,00 грн.) та позивач просить стягнути 10090,08 грн заборгованості за тілом суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позу та врахування в суму заборгованості сплачених відповідачем коштів на погашення процентів та штрафів, оскільки зазначенні нарахування здійсненні неправомірно в порушення вимог зазначеного вище Закону. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення позову, а відповідно в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та судового збору суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В порядку визначеному ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.
При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Судові витрати щодо сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ 43541163), місцезнаходження: 01133 місто Київ бульвар Лесі Українки буд. 34 офіс 333.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 20.07.2026.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко