ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 619/4766/24
провадження № 61-15206св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області, у складі судді 
Жорняк О. М., від 20 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю., 
від 11 листопада 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) про захист прав споживачів, я якому просила суд:
- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь грошові кошти в розмірі 1 395 430 грн за картковим кредитним рахунком № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) договір № б/н від 05 липня 2019 року;
- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь грошові кошти в розмірі 33 412,60 грн за картковим кредитним рахунком № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) договір № б/н від 05 липня 2019 року.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг № б/н від 05 липня 2019 року в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 були відкриті карткові рахунки: 
№ НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та 
№ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Кредитний ліміт за картковими рахунками складає 200 000 грн.
3. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року у справі № 619/1384/20 встановлено, що за вказаним договором про надання банківських послуг № б/н від 05 липня 2019 року підлягає сплаті лише основна суму кредиту (тіло кредиту), а відсотки за користування кредитом та інші супутні платежі сплаті не підлягають.
4. Позивачка вказує, що нею по картковому кредитному рахунку 
№ НОМЕР_1 сплачено 1 395 430 грн, а по картковому кредитному рахунку № НОМЕР_3 - 33 412,60 грн, а отже розмір переплати за договором № б/н від 05 липня 2019 року складає 1 428 842,60 грн.
5. Ця сума визначена позивачкою за період з 01 лютого 2018 року по 
16 грудня 2019 року без суми (тіла) кредиту в розмірі 200 000 грн, яка вже врахована рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 
від 14 січня 2025 року у справі № 619/4473/24 при стягнені з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 56 088,55 грн за період з 17 грудня 2019 року по 21 лютого 2021 року.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
6. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 
від 20 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
7. Суди попередніх інстанцій врахували, що грошові кошти, питання про стягнення яких порушує позивачка, були сплачені нею банку на виконання кредитного договору від 05 липня 2019 року, що підтверджує рішення суду, яке набрало законної сили. За встановлених обставин, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача грошових коштів відповідно до визначеного позивачкою способу захисту своїх прав, відсутні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Мариничев Ю. П., просить рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
9. У касаційній скарзі, остаточно сформулювавши процесуальну вимогу, позивачка просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
10. 03 грудня 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариничев Ю. П., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року.
11. Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 619/4766/24, які у грудні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
12. 10 грудня 2025 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариничев Ю. П., подала до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції.
13. Протоколом повторного розподілу справи між суддями Верховного Суду від 05 червня 2026 року у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді-доповідача Тітова М. Ю., суддею-доповідачем у справі визначено суддю Шиповича В. В.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
14. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 та від 18 травня 2022 року в справі № 697/302/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
15. Вказує, що за договором про надання банківських послуг № б/н 
від 05 липня 2019 року підлягає сплаті лише основна сума (тіло) кредиту, а відсотки за користування кредитом та інші супутні платежі сплаті не підлягають.
16. Внаслідок чого виникла переплата за нарахованими та списаними банком відсотками і супутніми платежами за вказаним договором за період з 01 лютого 2018 року по 16 грудня 2019 року.
17. Наголошує, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року у справі № 619/4473/24 було стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 56 088,55 грн переплати за договором кредиту за період з 17 грудня 2019 року по 21 лютого 2021 року, з врахуванням суми (тіла) кредиту у розмірі 200 000 грн.
18. Звертає увагу, що у справах № 619/1384/21, № 619/4473/24 судами досліджувались інші розрахункові періоди заборгованості за кредитним договором, а саме з 17 грудня 2019 року по 21 лютого 2021 року, тоді як у цій справі нею заявлені вимоги щодо заборгованості за період з 01 лютого 
2018 року по 16 грудня 2019 року.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
19. У грудні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Н. В., подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення. Вказує, що факт безпідставності вимог  ОСОБА_1 щодо стягнення коштів вже встановлений судовими рішеннями у справі № 619/1384/21, в яких вказано на відсутність підстав для стягнення на користь позивачки переплати за кредитним договором. При цьому у справі 
№ 619/1384/21 позивачка мала доводи факт наявності переплати. Також звертає увагу, що рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 14 січня 2025 року у справі № 619/4473/24, на яке посилається позивачка, було скасоване постановою Харківського апеляційного суду від 31 липня 
2025 року з ухваленням нового судове рішення про відмову в задоволенні її позову.
Обставини справи, встановлені судами
20. 05 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до АТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, а також своїм підписом підтвердила прийняття пропозиції банку і погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
21. У березні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 липня 2019 року в розмірі 217 981,80 грн.
22. У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила:
- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, провівши зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму 1 835 944,07 грн в порядку статті 601 ЦК України;
- стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь грошові кошти в розмірі 115 489,86 грн, а також 43 300,25 грн - на відшкодування моральної шкоди.
23. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 
від 25 серпня 2021 року у справі № 619/1384/21 первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 липня 2019 року в розмірі 217 981,80 грн, яка складається з: 200 744,16 грн - заборгованості за кредитом; 10 237,74 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 6 999,90 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
24. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року, у справі № 619/1384/21 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мариничева Ю. П. задоволено частково.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 
2021 року скасовано в частині задоволення вимог первісного позову. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні первісного позову. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
25. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
26. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
27. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
28. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
29. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 з посиланням, зокрема на положення статті 22 ЦК України, наголошувала, що через переплату грошових коштів по кредитному договору їй спричинено збитки.
30. Отже, предметом заявленого спору є вимога позивачки про стягнення з банку збитків у вигляді переплати за договором про надання банківських послуг № б/н від 05 липня 2019 року.
31. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
32. У розглядуваній справі судами встановлено, що грошові кошти, питання про стягнення яких порушує позивачка, були сплачені нею АТ КБ «ПриватБанк» на виконання кредитного договору № б/н від 05 липня 2019 року.
33. На підтвердження своїх вимог позивачка надала, зокрема, узагальнюючі розрахунки № 1, № 2, № 3, які здійснені нею на підставі аналізу анкети-заяви та виписок за кредитним договором № б/н від 05 липня 2019 року.
34. Водночас ці документи вже були досліджені судами при вирішенні справи № 619/1384/21.
35. Зі змісту постанови Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 
2023 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року, у справі № 619/1384/21 вбачається, що підставою для відмови у позові АТ КБ «ПриватБанк» стало те, що за час користування кредитними коштами ОСОБА_1 витратила 1 939 887,42 грн, а на погашення заборгованості внесла 1 948 356,10 грн, тобто відсутнє мінусове сальдо за тілом кредиту, що виключає підстави стягнення судом коштів згідно з наданим банком розрахунком заборгованості.
36. Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2023 року у справі 
№ 619/1384/21, погоджуючись із вказаними висновками апеляційного суду, окрім іншого, вказав і на безпідставність доводів АТ КБ «ПриватБанк» про необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини першої статті 1048 ЦК України та стягнення з позичальника процентів на рівні облікової ставки НБУ, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» вимог про стягнення процентів в такому розмірі не заявляло, як і не надало відповідного розрахунку.
37. Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про захист прав споживача, застосування наслідків нікчемного договору, стягнення коштів апеляційний суд у справі № 619/1384/21 вказав, що її волевиявлення зафіксовано зокрема в анкеті-заяві, яка стала підставою видачі платіжної картки зі встановленим кредитним лімітом і позичальник не заперечує фактичного використання кредитних коштів, що також підтверджено первинними бухгалтерськими документами. Таким чином поведінка сторін засвідчила їх волю до настання відповідних правових наслідків, а зобов`язання є виконаним, що виключає підстави кваліфікувати оспорюваний правочин, як нікчемний та застосовувати пов`язані із цим наслідки.
38.  ОСОБА_1 постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року в касаційному порядку не оскаржувала.
39. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли загалом правильного висновку про те, що відмова в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 у справі № 619/1384/21 про стягнення заборгованості за кредитним договором не свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у розглядуваній справі про стягнення збитків в сумі 1 428 842,60 грн.
40. Судами попередніх інстанцій не встановлено обставин заподіяння позивачці збитків у заявленому нею розмірі.
41. Спроби переглянути чи ревізувати в межах цієї справи судові рішення, ухвалені у справі № 619/1384/21, які набрали законної сили, є неприпустимими.
42. Доводи касаційної скарги про те, що у справі № 619/1384/21 досліджувались інші розрахункові періоди заборгованості за кредитним договором, а саме за період з 17 грудня 2019 року по 21 лютого 2021 року, тоді як у цій справі вимоги заявлені щодо заборгованості за період з 01 лютого 
2018 року по 16 грудня 2019 року, підлягають відхиленню.
43. Зі змісту рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 25 серпня 2021 року у справі № 619/1384/21 вбачається, що ОСОБА_1 вказувала на виписки по картковому рахунку за договором № б/н від 05 липня 2019 року за період з 01 лютого 2018 року по 01 квітня 2021 року (тобто і за період з 01 лютого 2018 року по 16 грудня 2019 року), відповідно до яких розмір надходжень складає 1 951 433,93 грн, та у зв`язку з нікчемністю договору вважала, що АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний повернути їй все отримане від неї за цим договором, а вона має повернути АТ КБ «ПриватБанк» отриманий кредит (гроші надані банком) в сумі 200 000 грн.
44. Щодо посилання заявниці на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2025 року у справі № 619/4473/24, яким було стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 56 088,55 грн за період з 17 грудня 2019 року по 21 лютого 2021 року, то за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень це рішення суду скасоване постановою Харківського апеляційного суду від 31 липня 2025 року, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
45. За цих обставин висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 та від 18 травня 2022 року в справі № 697/302/20, на які заявниця посилається у касаційній скарзі.
46. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.
47. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
48. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
49. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
50. Оскарженні судові рішення є достатньо вмотивованою та містить висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
51. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що оскаржені судове рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 20 травня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 11 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: | В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников