| 1 | Справа № 335/5579/26  1-кп/335/812/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за  №12026082050000615від 21.03.2026 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, працює на посаді лікаря-інтерна в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, братом медичним ЦЕМД КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

20 березня 2026 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух у правій смузі проїзної частини вулиці Перемоги зі сторони вулиці Нижньодніпровської в напрямку вулиці Сталеварів в місті Запоріжжя.
Попереду в попутному з автомобілем «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,напрямку, в середній смузі здійснював рух автомобіль «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
В цей же час пішохід ОСОБА_7 здійснювала перетин проїзної частини вулиці Перемоги, рухаючись зліва - направо за ходом руху вказаних вище транспортних засобів, по нерегульованому пішохідному переходу, який розташований на перехресті з вулицею Михайла Гончаренка та який позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1. ПДР.
При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, по якому проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_7 , водій автомобілю «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 почав зменшувати швидкість свого руху та повністю зупинився перед зазначеним переходом для надання переваги в русі пішоходу.
В свою чергу водій автомобіля «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість виявити попутний автомобіль «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зменшував швидкість свого руху та повністю зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, діючи зі злочинною недбалістю, своєчасних заходів для зменшення швидкості свого руху не застосував, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході та в суперечвимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: 
- п. 18.4.: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»
продовжив подальший рух, скоївши наїзд передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на пішохода ОСОБА_7 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди у потерпілої ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: 
-закрита внутрішньо-черепна та щелепно-лицева травма: перелом кісток носу та правої виличної кістки; крововилив під м`якими мозковими оболонками лобно-тім`яно-скроневої ділянки правої півкулі головного мозку; крововилив в м`яких тканинах лобно-скронево-вилично-орбітальній ділянці справа; забійні рани в лобній ділянці справа з розповсюдженням на виличну ділянку, лобній ділянці зліва, на підборідді зліва; садна в лобно-орбітально-щічно-виличній ділянці справа, на лівій половині обличчя та на підборідді, на спинці носу справа та зліва; синці на верхній та нижній повіках справа та зліва;
-закрита тупа травма шиї: повний поперечний перелом зуба 2-го шийного хребця, горизонтальний розрив поперечної зв`язки атланта, крововилив в м`яких тканинах шиї;
-закрита тупа травма тулуба: повні косо-поперечні переломи 2-8-го ребер по середній пахвовій лінії справа, 7-9-го ребра по задній пахвовій лінії справа, 10-го ребра по лопатковій лінії справа; повний вертикальний перелом правого та лівого крижово-клубового зчленування; повні поперечні переломи обох гілок лівої та правої лобкових кісток; забій правої легені; розрив низхідного відділу аорти, з масивним крововиливом в прилеглу жирову клітковину; ушкодження капсули та тканини печінки; крововиливи в ділянці коренів легень воріт печінки, брижі товстого кишківника; двобічний гемоторакс (наявність у плевральних порожнинах крові, в правій 500 мл, в лівій - 250 мл); гемоперитонеум (наявність у черевній порожнині близько 200 мл крові); крововиливи в м`яких тканинах бічної поверхні грудної клітки справа, поперекової ділянки справа та верхньо-зовнішньої квадранти правої сідниці, поперекової ділянки зліва та верхніх квадрантах лівої сідниці; велика ділянка зсаднення на передньо-бічній поверхні тулубу справа; 
-відкрита тупа травма правої верхньої кінцівки: багатоуламковий перелом діафізу правої плечової кістки в нижній третині, з крововиливом навколо перелому, та рваною раною на задній поверхні правого ліктьового суглобу; велика ділянка зсаднення на задній поверхні правого плеча на всьому протязі; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на тильній поверхні правої кисті;
-відкрита тупа травма нижньої кінцівки: перелом зовнішнього виростку правої стегнової кістки, косо-поперечний перелом діафізу правої великогомілкової кістки у верхній третині, косо-поперечний перелом діафізу правої малогомілкової кістки у верхній третині, уламковий перелом діафізу правої малогомілкової кістки в середній третині, уламковий перелом діафізу правої великогомілкової кістки в середній третині з забійною раною на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині, на зовнішній поверхні правого колінного суглобу, зовнішній поверхні правої гомілки в середній та верхній третинах, синці на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу та гомілки на всьому протязі; садна на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу та гомілки на всьому протязі;
-відкрита тупа травма лівої нижньої кінцівки: косо-поперечний перелом діафізу лівої стегнової кістки в нижній третині; перелом зовнішнього виростку лівої стегнової кістки; косо-поперечний перелом діафізу лівої малогомілкової кістки в середній третині, багатоуламковий перелом діафізу лівої малогомілкової кістки у верхній третині; косо-поперечний перелом діафізу лівої великогомілкової кістки у верхній третині з рваною раною на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині; крововилив в м`яких тканинах внутрішньо-задньої поверхні лівої гомілки в середній та верхній третинах; забійна рана на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; синці на всьому протязі; садна на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній та нижній третинах, гомілки на всьому протязі;
-садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та верхньої третини передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на нижню третину передпліччя;
-синці на тильній поверхні лівої кисті;
Причиною смерті потерпілої ОСОБА_7 стала поєднана тупа травма голови, шиї, тулуба та кінцівок (усі вищезазначені тілесні ушкодження у своїй сукупності) виражена множинними переломами кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів, що ускладнилося розвитком небезпечного для життя стану - шоку, який і став безпосередньою причиною смерті, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу до місця наїзду.
Дії ОСОБА_4  кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. Зокрема пояснив, що 20 березня 2026 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, він керував автомобілем «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснював рух у правій смузі проїзної частини вулиці Перемоги зі сторони вулиці Нижньодніпровської в напрямку вулиці Сталеварів в місті Запоріжжя. Попереду в попутному з його автомобілем напрямку, в середній смузі здійснював рух автомобіль «ЗАЗ Lanos». Він почав випереджати автомобіль Ланос, не побачив пішохода на нерегульованому пішоходному переході, який погано освітлювався, намагався уникнути зіткнення, однак правою стороною свого автомобіля контактував з пішоходом. Після чого зупинив автомобіль, ввімкнув аварійку, викликав швидку та поліцію. Оскільки він лікар за освітою, він до приїзду швидкої надавав потерпілій медичну допомогу шляхом стабілізації шийного відділу хребта, у потерпілої не було дихання, був центральний пульс. Коли дізнався про те, що потерпіла померла, зв`язався з її родичами та відшкодував їм шкоду.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, надала письмову заяву суду про відсутність позовних вимог до обвинуваченого, та розгляд справи у її відсутність.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого,з`ясуванням думки потерпілого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та інших документів, які містять відомості щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 та ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, працює на посаді лікаря-інтерна в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, братом медичним ЦЕМД КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує думку прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, потерпілої ОСОБА_8 , яка в письмовій заяві просила суд суворо не карати обвинуваченого.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та характеру допущених обвинуваченим ОСОБА_4 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які призвели до тяжких наслідків - смерті пішохода  ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд ухвалив скасувати арешт на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2026 року;
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Суд, на виконання вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення експертиз на загальну суму 18 255 грн. 92 коп.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4  у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України скасувати:
- арешт на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2026 року;
- арешт на кросівки білого кольору, куртку жіночу чорного кольору, сумку жіночу чорного кольору.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- автомобіль Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , переданий на відповідальне зберігання на територію спеціального майданчику ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул.Привокзальна,13, після набрання вироком законної сили, - передати ОСОБА_9 ;
- пара взуття - кросівки білого кольору, упаковані до спеціального пакету № PU 6115065; куртку жіночу чорного кольору, упакована до спецпакету № PSP 4376649; сумку жіночу чорного кольору, упаковану до спецпакету № SUD 2060783, - знищити;
- диск MyMedia із відеозаписом з камери відеоспостереження встановленої на будівлі за адресою: м.Запоріжжя, вул.М.Гончаренка,26, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 18 255 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 92 коп.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя:          ОСОБА_1