Дата документу 07.07.2026 Справа № 333/7095/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №333/7095/24 Головуючий у 1-й інстанції: Ходько В. М.
 
Провадження № 22-ц/807/1516/26 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
07 липня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача  суддів:  	Подліянової Г.С., Кухаря С.В.,  Трофимової Д.А., 	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу    ОСОБА_1 , представника, адвоката Гуляєвої Світлани Леонідівни на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної систем "Запоріжгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу,  - 
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної систем "Запоріжгаз" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

Позовні вимоги мотивуючи свої вимоги тим, що Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 р.VI Кодексу газорозподільних систем).

Облік природного газу на об`єкті споживача організований на базі комерційного ВОГ з використанням побутового лічильника газу Візар G-4 N 0044636. Лічильник встановлено та прийнято в експлуатацію 22 червня 2015 року, що підтверджується актом.

У відповідності до п. 23 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 N 2246, які діяли на момент введення лічильника до експлуатації, відповідальність за збереження і цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач.
Згідно п. 4 гл. 6 р. Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 26.12.2020 року, що зареєстровано в реєстрі за №4-1175, є власником 9/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . 

25 серпня 2023 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (Розділ XI глава 2 п. 1 п. п. 3), пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (Розділ XI глава 2 п. 3 п. п. 1), підозра втручання в роботу ЗВТ, підозра на позаштатний режим роботи ЗВТ. 

З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності споживача ОСОБА_1 складено акт про порушення N ZP000165 від 25 серпня 2023 року, який був підписаний працівниками АТ «Запоріжгаз» та споживачем без зауважень та заперечень.

25 серпня 2023 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, складено протокол N 000433 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, який підписано представниками Оператора ГРМ та споживачем. Зауважень до протоколу не внесено. 
Після зняття ЗВТ запаковано в пакет та опломбовано пломбою Оператора ГРМ А0035762.
Факт доставки в належному стані демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу N 0609 від 04 вересня 2023 року. 

За результатами проведеної експертизи, комісією, створеною у порядку глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника – в вихідному патрубку лічильника наявний сторонній отвір (не передбачений конструкцією завода-виробника, розташований на вертикальній площині вихідного патрубка ЗВТ), внаслідок чого об`єм газу, що проходить через лічильник не обліковується або обліковується частково (не в повному обсязі). Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Під час проведення експертизи застосовувалась фото фіксація. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № R36668498.

Результати експертизи викладені в акті N0609 експертизи лічильника газу від 04 вересня 2023 року.
З урахуванням виявленого факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про часткове задоволення акту про порушення N ZP000165 від 25 серпня 2023 року, а саме в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, шляхом прихованих заходів, що відображено в протоколі N 1458 від 03 жовтня 2023 року.

Споживачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з 25.08.2023 року до 24.08.2023 року з урахуванням усіх газових приладів, зареєстрованих осіб та опалювальної площі. Вартість склала 182 071,54 грн.

01.11.2023 року АТ «Запоріжгаз» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт розрахунку та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу. На сьогоднішній день борг відповідачем не сплачено.

В добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачена вартість донарахованого обсягу природного газу. 

Зважаючи на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача вартість донарахованого не облікованого об`єму природного газу у розмірі 182 071,54 грн та судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3 028, 00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної систем "Запоріжгаз" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 182 071,54 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн, а всього 185 099,54 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гуляєвої Світлани Леонідівни подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2026 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на АТ «Запоріжгаз». 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем не доведено несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ прихованими заходами, а експертне дослідження проведене за ініціативою відповідача доводить, що без демонтажу лічильника, який вочевидь самостійно відповідачем не проводився вчинити отвір у вихідному патрубку неможливо.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому, колегія суддів зауважує, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» отримало -11.06.2026 року (о 12:57:36) в електронному кабінеті зареєстрованого в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка відповідального працівника Запорізького апеляційного суду, яка міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.29). 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн (3 328, 00 грн Х 30 = 99 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 182 071,54 грн, що перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п.1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив з можливості пошкодження відповідачем лічильника без порушення опломбування, а тому оскільки ОСОБА_1 не сплатила вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у розмірі 182 071,54 грн, позовні вимоги АТ «Запоріжгаз» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у формі інформаційної довідки № 348791299 від 02.10.2023, ОСОБА_1 , набула право власності на частку 9/25 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 4-1177 виданого 26.12.2020 Шостою запорізькою державною нотаріальної конторою, дата реєстрації права власності – 26.12.2020 (т.1 а.с.22-25).
Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг від 19 серпня 2024 року за вих. № 06.4-06/02/9000, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20.07.2001 року по теперішній час (а.с.41). 

Отже, ОСОБА_1 є власником 9/25 частин будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає у ньому, а отже є побутовим споживачем природного газу за вказаною адресою. 

Вказаний будинок газифікований та забезпечений лічильником газу типу G4 ВР «Візар» ДП завод «Візар», зав. №0044636, 2000 року випуску. 

Зазначений лічильник встановлено та прийнято до експлуатації 22 червня 2015 року, що підтверджується Актом №019794 встановлення побутового лічильника газу після повірки, ремонту який підписано представниками Оператора ГРМ та споживачем ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 . У відповідності до зазначеного акту споживач взяв на себе відповідальність забезпечити експлуатацію лічильника відповідно до вимог заводу-виробника на даний тип лічильника і правилам безпеки систем газопостачання (а.с.7).

25 серпня 2023 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (Розділ XI глава 2 п. 1 п. п. 3), пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (Розділ XI глава 2 п. 3 п. п. 1), підозра втручання в роботу ЗВТ, підозра на позаштатний режим роботи ЗВТ, про що складено акт про порушення № N ZP000165 від 25 серпня 2023 року, що підписаний працівниками АТ «Запоріжгаз» в присутності споживача  ОСОБА_1 , будь-яких зауважень відповідача зазначений акт не містить (т.1 а.с.8-9).

25 серпня 2023 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складений протокол №000433 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи, який підписано представниками Оператора ГРМ та споживачем. За Фактом підписання протоколу зауважень споживачем  ОСОБА_1 до протоколу не внесені (а.с.13).
Після зняття ЗВТ запаковано в пакет та опломбовано пломбою Оператора ГРМ А0035762.
Факт доставки в належному стані демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу N 0609 від 04 вересня 2023 року (а.с.14-15). 

За результатами проведеної експертизи було складено Акт №0609 від 04 вересня 2023 року, яким було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника – в вихідному патрубку лічильника наявний сторонній отвір (не передбачений конструкцією завода-виробника, розташований на вертикальній площині вихідного патрубка ЗВТ), внаслідок чого об`єм газу, що проходить через лічильник не обліковується або обліковується частково (не в повному обсязі). Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Під час проведення експертизи застосовувалась фото фіксація. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № R36668498 (а.с.14-15).

Відповідно до протоколу повірки №0609 від 04 вересня 2023 року вбачається, що за результатам позачергової повірки похибка лічильника, за об`ємної витрати становить: Qmax=5.9, 0,2Qmax=1.2; Qmin: 0,040. Зовнішній огляд – задовільний, герметичність – герметичний, втрата тиску за витрати Qmax – 0, втрата тиску та витрати Qmin – 0, поріг чутливості дм.куб/год – 5.0 (а.с.18).

Відповідно до Довідки ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2-7958-23 від 04.09.2023, вбачається, що ЗВТ- лічильник газу G-4 ВР Візар», Зав. №0044636, виробник ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар», за результатами повірки не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: не відповідає п.11.4 Методики повірки (Основна відносна похибка перевищує допустиме значення) (а.с.19). 

Комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про часткове задоволення акту про порушення №ZP000165 від 25 серпня 2023 року в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, шляхом прихованих заходів, що відображено у протоколі №1458 від 03 жовтня 2023 року. Під час проведення засідання комісії споживач  ОСОБА_1 була відсутня (а.с.20-21).

У подальшому, АТ «Запоріжгаз» було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за період з 25.08.2023 року до 24.08.2023 року на суму 182 071,54 грн (а.с.26-29).

АТ «Запорріжгаз» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартість та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 182 071,54 грн протягом 10 днів, однак на день подання позову заборгованість не погашена (а.с.31-32).
Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
У відповідності до п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатації на підставі відповідного договору з власником забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
За приписами пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.
Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.
Положення пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГС визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження або відсутності пломби, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.
У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.
Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Згідно з пунктом 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу, встановлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення), експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.
За змістом пунктів 3.3.3.1, 3.3.3.2 Положення комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу.
Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.
Пунктом 3.3.3.4 Положення передбачено, що результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його уповноваженою особою. Якщо споживач (уповноважена особа) або член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.
Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення).
Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ , склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу; наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію лічильника та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується природного газу.
За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р.. у справі №914/2384/17.)
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: "відмовляючи у задоволенні позову ПАТ "Полтавагаз", суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ "Полтавагаз" не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газ".
Крім того, у постановах від 04 серпня 2021 року у справі №334/5744/19 та від 24 вересня 2018 року у справі №914/2384/17, Верховний Суд дійшов до висновку, що для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не надав належної оцінки зібраним по справі доказам та дійшов до помилкового висновку, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» доведено вчинення ОСОБА_1 такого порушення як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.
Ухвалою суду від 17.03.2025 року за клопотанням представника відповідача була призначена трасологічна експертиза у справі. На вирішення експерта були поставлені наступне питання: 
Чи можливе втручання в цілісність внутрішніх конструктивних еліментів лічильника Візар, заводський № 0044636 і влаштування стороннього отвору у вихідному патрубку без демонтажу лічильника з діючого газопроводу, без порушення охоронних пломб в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу, без пошкодження його заводських пломб і повірочного тавра, та без порушення цілісності корпусу лічильника? 
Проведення якої доручити експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-А, попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, відповідно до ст.ст.384, 385 КК України (т.1 а.с.126).

Згідно з висновку експерта Запорізького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ Проценко С. №СЕ-19/108-25/7407-ТР від 12.05.2025, втручання в цілісність внутрішніх конструктивних елементів лічильника «Візар G4-2», №0044636 2000 року випуску і утворення виявлених крізного і некрізного сторонніх отворів діаметром 4 мм на основі вихідного патрубку без демонтажу лічильника з діючого газопроводу, без порушення охоронних пломб в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу, та без порушення цілісності корпусу лічильника, не можливо. Пошкодження заводських пломб та повірочного тавра не пов`язане з доступом до деталей вимірювального механізму. Крім того, згідно висновків експерта, встановлені в процесі дослідження ознаки свідчать щодо того, що крізне термічне пошкодження на внутрішній поверхні основи вихідного патрубка неможливо утворити у приєднаному до діючого газопроводу та опломбованому стані лічильника (т.1 а.с.153-161).

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_2 пояснив, що для утворення виявленого отвору необхідний вільний доступ до патрубка, оскільки такий отвір має прихований характер і не може бути виконаний без візуального контакту з відповідною ділянкою. При цьому патрубок був чистим, що також свідчить про наявність безпосереднього доступу до нього. Експерт зазначив, що отвір є глухим, а його утворення через трубу без залишення слідів є неможливим. Прожиг здійснено зсередини назовні, що вказує на несанкціоноване втручання. За таких обставин, втручання могло бути здійснене як у знятий лічильник до його монтажу, так і після його демонтажу, за умови забезпечення вільного доступу до патрубка. Крім того, експерт вказав, що під час проведення експерименту із використанням відрізка труби з метою імітації прожигу, отримати аналогічний результат не вдалося. Також зазначив, що на упаковці лічильника була наявна пломба.

Відповідно до Акту №0609 експертизи лічильника газу від 04 вресня 2023 року проведеного комісією затвердженою позивачем (т.1 а.с.14-15), зокрема встановлено: відповідність місця розташування пломби місцю, зазначеному у протоколі; непорушення цілісності та місцезнаходження пломби; цілісність заводського тавра; цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; наявність отвору у вихідному патрубку ЗВТ.
Таким чином, експертними висновками підтверджено наявність порушення цілісності конструктивних елементів вихідного патрубку ЗВТ у зв`язку із чим комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу. При цьому, повірочні пломби та місця їх розташування не порушено, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілий, а утворити виявлене пошкодження на вихідному патрубку можливо за умов, коли досліджуваний прилад обліку не приєднаний до газопроводу (демонтований), що зробити без пошкодження пломб та цілісності конструкції ЗВТ не можливо.
Враховуючи викладене, відсутні всі складові правопорушення, які б вказували на підстави застосування відповідальності у вигляді стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, а саме докази втручання відповідача в роботу ЗВТ. 
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Враховуючи те, що у цій справі не встановлено вчинення відповідачем порушень, які відповідно до положень Кодексу газорозподільних свідчать про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для донарахування об`ємів та обсягів природного газу відповідачу відсутні.
Таким чином, з огляду на викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 2), п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нього рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» слід відмовити.
Колегія суддів вбачає аргументи апеляційної скарги виправданими.
Відповідно до п.п. б,в п. 4 ч. 1 ст 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з нормами ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, натомість у задоволені позову АТ «Запоріжгаз» відмовлено, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн сплаченої позивачем, що підтверджується квитанцією від 19.05.2026 року (т.2 а.с.11). 
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника, адвоката Гуляєвої Світлани Леонідівни - задовольнити.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2026 року – скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу - відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 07 липня 2026 року.

Головуючий, суддя 	Суддя 	Суддя	
Подліянова Г.С. 	Кухар С.В. 	Трофимова Д.А.