Справа № 184/2063/26 
Номер провадження 1-кп/184/325/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 4202604210000058 від 20.07.2026 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, пенсіонер, інвалід 2 групи, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
за участю: прокурора – ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_3  

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2026 року приблизно о 07 год. 37 хв., тобто в період дії воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» ОСОБА_3 знаходився у продовольчому супермаркеті «Лайм» за адресою: м. Покров, вул. І.Малки, 4, де на столі, що розташований у вказаному магазині, у кошику для складення покупок, побачив мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi 9C», який незадовго до цього, без нагляду, залишив потерпілий ОСОБА_5 . 
Побачивши, що виявлений ним мобільний телефон, лежить на столі у кошику без нагляду та за його діями ніхто не спостерігає у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на крадіжку вказаного майна. 
В той же день і час, перебуваючи там же, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу викрав з кошика для покупок належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi 9C», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1248 від 23.07.2026 року становить 3907, 06 грн. з наявними в ньому сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3907, 06 грн. 
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. 
Під час судового розгляду обвинувачуваний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав суду показання про те, що він дійсно в 21 червня 2026 року перебуваючи в продуктовому магазині «Лайм», що розташований у м. Покров, побачив у корзинці для продуктів мобільний телефон чорного кольору «Xiaomi Redmi 9C», який вирішив викрасти для своїх потреб. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він достав вказаний телефон з кошика та поклав собі сумку, а потім вийшов з магазину. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та повністю відшкодував завдані ним збитки, шляхом повернення викраденого майна потерпілому. 
Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, в яких просив справу розглянути без його участі, цивільний позов не заявляв, оскільки матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі, проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України та вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, доведена повністю. 
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Відповідно до ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку. 
Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вважається особою не судимою, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів психіатра, нарколога і фтизіатра не перебуває, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Разом з тим, спираючись на встановлені обставини по справі, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повного відшкодування обвинуваченим завданої потерпілим шкоди і даних про особу винного, слід також прийняти до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування реального покарання зі звільненням від такого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.
В кримінальному провадження цивільний позов заявлено не було. 
Долю речових доказів, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України. 
Розподіляючи процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта у розмірі 458, 01 гривен підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. 
Речові докази, а саме оптичний диск – залишити при матеріалах справи. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи по справі в сумі 458, 01 грн. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Покровський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського  міського суду | ОСОБА_1