532/226/26 
3/532/161/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2026 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., з участю секретаря судового засідання Крейс О.М., адвоката Галушко С.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
за частиною 1 статтею 130 КУпАП,

Встановив:

Відповідно до протоколу серії ЕПР № 569454 від 18.01.2026 ОСОБА_1 18.01.2026 о 07:53 в м. Кобеляки,вул. Юріївська (Жовтнева) керував автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніле обличчя, нечітка мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився.
Захисник Галушко С.С. в судовому засіданні пояснив, що поліцейськими було порушено вимоги Інструкції №1026, Інструкції № и1395, Інструкції № 1452/735, ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не зафіксована відмова останнього щодо проходження огляду за допомогою алкотесту «Драгер» чи в медичному закладі. В зв`язку з цим прохав закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши захисника, працівників поліції, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, судом встановлено наступне.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п. 2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
З досліджено відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
На іншому відео файлі зафіксовано, як працівник поліції виходить із свого службового автомобіля та запитує у ОСОБА_1 : «ви будете проходити? Ви відмовляєтеся по п.2.5», на що ОСОБА_1 відповів, що незнає що таке п.2.5 і біля автомобіля він проходив.
При перегляді відеозаписів судом не встановлено, що працівниками поліції чітко і однозначно було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів або в медичному закладі.
Таким чином, надані відеозаписи не містять доказів пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку та самого факту відмови водія від проходження огляду.
Відтак, обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Наданий суду відеозапис є неповним, оскільки з відеозапису з відео реєстратора зі службового авто вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до нього підійшов один з працівників поліції і між ними відбувалася розмова. Однак на відеозаписах з бодікамер поліцейських цього не зафіксовано.
Крім того як вказувалося вище, відеозапис запис розпочинається зі службового автомобіля поліцейського, який встановлює певну інформацію, а потім виходячи з автомобіля запитує «ви будете проходити?, ви відмовляєтеся по п.2.5?». В справі на явні 4 відеофайли тривалістю: 1 – з 8:02 по 8:17; 2- з 8:17 по 8:32; 3- з 8:32 по 8:47; 4- з 9:17 по 9:22. Запис з 8:47 по 9:22 відсутній.
В судовому засіданні було допитано інспектора ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , який повідомив, що ним було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, оскільки він не включив покажчик повороту. При спілкування з ним було встановлено ознаки сп`яніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти відповідний огляд та що останній відмовився, про що було складено відповідний протокол.
Однак ці пояснення суд не приймає як доказ, оскільки під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Як встановлено судом на відеозаписах цього не зафіксовано.
Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі №1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя 

Постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя