КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року № 320/45753/25
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України , про визнання протиправними дій,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Пенсійного фонду України , в якому просить суд:
1. Визнати протиправними дії відповідачів через внесення безпідставних даних до ВІДОМОСТЕЙ ПРО ТРУДОВУ ДІЯЛЬНІСТЬ З РЕЄСТРУ ЗАСТРАХОВАНИХ ОСІБ, а саме в строку 18 й колонку 5 тексту «Звільнено з роботи (основне місце роботи)», оскільки відсутній сам факт звільнення позивача з основного місця роботи й внесений протиправно зміст суперечить записам трудової книжки НОМЕР_1 та Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №540/7450/21 і Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/1681/23.
2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 - Правління Пенсійного фонду України через ігнорування заяви позивача від 14 травня 2025 року та відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві через неналежний розгляд заяви позивача від 4 квітня 2025 року, а також через ігнорування заяви позивача від 1 липня 2025 року, якою просив про призначення базової соціальної допомоги для його малозабезпеченої родини й дружини інваліда.
3. Зобов`язати :
1) відповідача 1 - правління Пенсійного фонду України забезпечити особистий прийом позивача й у його присутності належним чином розглянути подану ним заяву 14 травня 2025 року;
2) відповідача 1 - правління Пенсійного фонду України витребувати особову пенсійну справу позивача від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та передати її до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за місцем фактичного проживання позивача;
3) відповідача 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві привести дані електронної та паперової бази Пенсійного фонду України відповідно даних трудової книжки позивача НОМЕР_1 та Рішень Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №540/7450/21 і Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/1681/23 та видати позивачу ВІДОМОСТІ ПРО ТРУДОВУ ДІЯЛЬНІСТЬ З РЕЄСТРУ ЗАСТРАХОВАНИХ ОСІБ видаливши 18 строчку, яка не відповідає дійсним даним через відсутність факту звільнення позивача з основного місця роботи;
4) відповідача 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві належним чином розглянути заяву позивача від 1 липня 2025 року, якою просив про призначення базової соціальної допомоги для його малозабезпеченої родини й дружини інваліда та призначити й виплатити таку допомогу позивачеві з 1 липня 2025 року.
5) відповідача 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести належним чином обчислення страхового стажу позивача з урахуванням фактичного його працевлаштування в релігійній організації, як основного місця роботи та відсутність факту його звільнення від виконання своїх обов`язків до дня призначення пенсії за ВІКОМ, а саме 24 червня 2026 року. (зважаючи на факт окупації працедавця).
Дослідивши обставини справи та оцінивши доводи сторін суд зазначає наступне.
Позовна вимога про визнання протиправними дії щодо внесення безпідставних даних до відомостей про трудову діяльність (звільнення з роботи) з РЗО обґрунтована тим, що Позивач на даний час продовжує трудові відносини з Релігійною організацією “Релігійна громада Парафія покрови Пресвятої Богородиці Черкаської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) смт Вільшана”, код ЄДРПОУ 43703369.
Відповідно до ст.ст. 25-28 Закону України від 23.04.1991 № 987-XII “Про свободу совісті та релігійні організації” релігійна організація має право приймати на роботу громадян. Умови праці встановлюються за угодою між релігійною організацією та працівником і визначаються трудовим договором, який укладається у письмовій формі. Релігійна організація зобов`язана в установленому порядку зареєструвати трудовий договір. На громадян, які працюють у релігійних організаціях та створених ними підприємствах, добродійних закладах на умовах трудового договору, поширюється дія законодавства про працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оподаткування. Громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Релігійні організації, їх підприємства та заклади, а у випадках, передбачених законом, також і працівники цих організацій, підприємств, закладів сплачують страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, а також збір на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, установлених законодавством.
Нормами абз. 2 ч. 3 ст. 16, абз. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі – Закон № 2464) встановлено, що РЗО формує та веде Пенсійний фонд на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно із ст. 18 Закону № 2464 відомості до РЗО, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі відомостей, що надходять від:
Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
платників єдиного внеску;
застрахованих осіб;
Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;
Державного реєстру актів цивільного стану громадян;
Єдиного державного демографічного реєстру та розпорядників відомчих інформаційних систем, визначених Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус";
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку;
центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції (імміграції та еміграції), громадянства, реєстрації фізичнихосіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів;
податкових органів;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики;
центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин;
центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;
центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізуєдержавну політику у сферах освіти та науки;
державної служби зайнятості;
підприємств, установ, організацій та військових частин;
територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску;
установ (закладів), осіб, які засвідчують тимчасову непрацездатність, увстановленому законодавством порядку;
інших джерел, передбачених законодавством.
Відомості про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, формуються на підставі даних, поданих страхувальником у складі звітних відомостей.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ “Формування Реєстру застрахованих осіб” Положенняпро реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язковогодержавного соціального страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (далі – Положення № 10-1) РЗО формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України “Проелектронні документи та електронний документообіг”, “Про електронний цифровий підпис”, “Про захист персональних даних”, “Про захист інформації в інформаційнотелекомунікаційних системах”.
Зважаючи на наведені норми законодавства Фонд не має повноважень щодо власноручного, на свій розсуд, внесення відомостей про трудову діяльність особи до РЗО, оскільки дана інформація вносяться в електронній формі в автоматичному режимі.
Посилання Позивача на сталу судову практику та приписи ст. 106 Закону № 1058 не спростовують наведеного порядку внесення даних про трудову діяльність особи до РЗО на підставі звітних відомостей страхувальника, яким згідно із ст. 1 цього Закону є роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Пенсійним фондом не здійснено будь-яких дій щодо внесення відомості про трудову діяльність Позивача в РЗО, оскільки вони формуються автоматично.
Відтак, позовна вимога про визнання протиправними дії щодо внесення відомостей в РЗО не підлягає задоволенню.
Згідно з пп. 17 п. 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.
Ч. 1 ст. 7 Закону України “Про звернення громадян” визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Відповідно до ст. 18 Закону України “Про звернення громадян” громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Позивач в порядку Закону України “Про звернення громадян” звернувся доПенсійного фонду України із заявою від 14.05.2025 (вх. № 26002/С-2800-25 від 22.05.2025).
Заява від 14.05.2025 розглянута в межах компетенції Фонду та листом від 02.10.2025 № 2800-030201-8/65977 (копія додається), Позивачу роз`яснено вимоги законодавства щодо повноважень органів Пенсійного фонду України з обліку пенсійних справ, автоматичного формування та внесення змін до РЗО, підстав зарахування періодів роботи до стажу роботи, який дає право на пенсію, порядку звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, та повідомлено про призначення особистого прийому Голови правління Пенсійного фонду на 23.12.2025 з 15.00 до 17.00.
Пенсійний фонд згідно із п. 7 Положення № 280 здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління (п. 7).
Нормами ст. 10, 52-62 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, ст. 44, 45, 49 Закону № 1058 пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України перелічені у п. 3 та 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, (далі – Положення № 28-2), передбачають здійснення Головними управліннями страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Законів України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, зокрема призначення (перерахунок) та виплату пенсій.
Відповідно до п. 12 Положення № 28-2 Головне управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки ворганах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображеннямДержавного Герба України та своїм найменуванням.
Відповідно до абз. 1 п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1) заява про призначення пенсії встановленого зразка подається заявником дотериторіального органу Пенсійного фонду України (далі – орган, що призначаєпенсію).
Згідно із абз. 1 п. 4.1 та абз. 14 п. 4.2 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документівзасобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначаєтьсяструктурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибутисканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійнусправу.
Відтак, органом, що призначає пенсію, формує та обліковує пенсійну справу, є територіальний орган Пенсійного фонду України.
Порядок пересилання пенсійних справ врегульовано у п. 4.12 Порядку № 22-1, яким встановлено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання доіншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, непізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи дооргану, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.
З огляду на наведене, повноваження щодо витребування пенсійної справи належать виключно Головним управлінням, які взаємодіють одне з одним, оскільки функції з призначення (поновлення, перерахунку) та виплати пенсій є дискреційними повноваженнями територіальних органів Фонду.
Тому, позовна вимога щодо зобов`язання Фонду витребувати особову пенсійну справу Позивача від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та передати її до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за місцем фактичного проживання є необґрунтованою та заявлена до неналежного відповідача.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.02.2022 у справі № 210/3729/17 зазначив, що відповідно до усталеної судової практики обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення; вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача; під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а та постанови Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 640/14623/20, від 18.03.2021 у справі № 826/3932/17, від 19.05.2021 у справі № 826/13229/16, від 21.12.2021 у справі № 370/2759/18).
Крім того, у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 826/11415/16, від 02.11.2018 у справі № 826/22323/15, від 22.11.2018 у справі № 826/14323/16 та від 14.02.2019 у справі № 820/10582/15 сформульовано висновок, відповідно до якого адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача; підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній закономкомпетенції органу, який видав цей акт.
Враховуючи відсутність порушеного права, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.