К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року місто Київ

справа № 2607/14554/12
апеляційне провадження № 22-ц/824/9311/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Зеленчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Череміна Дениса Вадимовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Гребенюка В.В., за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони боржника, у справі за заявою Комунального підприємства «Галицьке» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу,- 

в с т а н о в и в :
У листопаді 2025 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про заміну сторони, в якій просив суд змінити сторону боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на ОСОБА_1 .
Заява обгрунтована тим, що в провадженні ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться ВП № НОМЕР_3 по стягненню з ОСОБА_2 . В даному виконавчому провадженні була винесена постанова від 30.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним спадкоємцем був ОСОБА_3 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. відкрито спадкову справу № 72519537, зокрема і щодо спадкування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у зв'язку із накладеним арештом на майно постановою від 30 грудня 2014 року, подальше оформлення спадщини неможливе.
Посилаючись на наведене, заявник просив задовольнити заяву.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони боржника без задоволення.
Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Черемін Д.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року та ухвалити нове судове рішення, яким замінити сторону боржника.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заявник ОСОБА_1 оформлює спадщину, а арешт накладений у виконавчому провадженні постановою від 30 грудня 2014 року заважає здійснити перехід права власності. ОСОБА_1 готовий взяти на себе витрати по погашенню боргу та витратам виконавчого збору, в зв'язку з чим звертався до Подільського ДВС, проте, йому було відмовлено, з посиланням на Закон України «Про виконавче провадження» а саме, що суд здійснює заміну сторони у виконавчому провадженні. На думку апелянта, суд при постановлення оскаржуваної ухвали не дослідив усіх обставин справи та додані до заяви документи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Черемін Д.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., обговоривши доводи апеляційної скарги вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що судовим наказом від 24 грудня 2012 року у справі №29607/14554/12 наказано стягнути солідарно з боржників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь стягувача - комунального підприємства «Галицьке» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 2142,69 грн та судовий збір у розмірі 107,30 грн.
Постановою від 30 грудня 2014 року відкрито ВП НОМЕР_3 щодо виконання судового наказу від 24 грудня 2012 року у справі №29607/14554/12.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції посилався на те, що заявником не надано доказів заінтересованості щодо боржників.
Такий висновок суду грунтується на нормах матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно із пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з частинами першою та другою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, дійшов правильного про відмову у задоволенні заяви про заміну боржника, оскільки ОСОБА_1 , не надав доказів заінтересованості щодо боржників. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 оформлює спадщину на майно боржників однак не може її прийняти, оскільки квартира, яка є предметом спадщини арештована, колегія суддів відхиляє оскільки матеріали справи не містять доказів оформлення заявником спадщини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не свідчать про постановлення ухвали з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак і відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Череміна Дениса Вадимовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 липня 2026 року.

Головуючий:

Судді: