справа № 619/3072/26
провадження № 2/619/1941/26

РІШЕННЯ
іменем України
29 червня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області	
у складі	головуючого – судді	Болибока Є.А.	
за участю 	секретаря судового засідання	Ломанової І.А.	

Справа № 619/3072/26
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: Дергачівська міська рада,  
розглянув в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Стислий виклад позиції сторін.
06 травня 2026 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плугатирьової Н.В., звернувся до суду з позовом до Дергачівської міської ради, в якому просив  визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0700 га, з кадастровим номером: 6322082001:00:000:2410 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті рідного брата – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначив, що його батьки - батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - перебували в шлюбі. В їхньому зареєстрованому шлюбі була народжені діти: він – їх син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_2 , 1949 р.н. В свідоцтвах про народження дітей зазначені батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_2 є його рідним братом. ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 74 років помер його батько, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 75 років померла його матір, ОСОБА_4 . За свого життя ОСОБА_4 заповіт не складала. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 років помер його рідний брат, ОСОБА_2 . За свого життя ОСОБА_2 заповіт не складав. На момент своєї смерті, він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Саме він поховав його, взявши на себе всі витрати, вирішуючи всі пов`язані з цим питання. Після смерті рідного брата, він опікується житловим будинком та надвірними будівлями, підтримує їх в належному стані, сплачує комунальні платежі та ін. За життя ОСОБА_2 в шлюбі не перебував, дітей не мав, рідних братів та сестер крім позивача в нього не було. Оскільки їхні батьки померли, то не має інших спадкоємців, крім нього рідного брата, який є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця, залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0700 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) місце розташування АДРЕСА_1 . Проте, згідно довідки від 10.012.2025 за №4829/03-32, виданою Дергачівською міською радою Харківського району Харківської області, зазначено, в даних реєстру територіальної громади та облікових даних архівної картотеки інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , 1949 року народження на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня, через пожежу в приміщенні Русько-Лозівського старостинського округу Дергачівської міської ради, внаслідок ракетного удару через військову агресію РФ в травні 2022 року, було знищено майно та всі документи установи. Інформаційною довідкою, складеної приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерією Валеріївною, 24.12.2025 було повідомлено, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1949 року народження, не може буде заведена на даний час, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Спадщина складається з земельної ділянки, площею 0,0700 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлому ОСОБА_2 , на підставі Рішення «Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради в приватну власність», виданого виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від 23 лютого 1996 року за №22. За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі земельна ділянка площею 0,0700 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер: 6322082001:00:000:2410. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:2410, площею 0,0700 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване. Таким чином проведення державної реєстрації права власності на вказану вище земельну ділянку слід звернутися до державних реєстраторів прав на нерухоме майно. Під час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:2410 необхідно врахувати вірну площу земельної ділянки 0, га, зазначену в Державному земельному кадастрі оскільки ця площа є результатом виконання топографо-геодезичних робіт на загальній земельній ділянці, які не проводилися під час видання рішення виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів від 23.02.1996р. №22. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ- 0500224262026 від 03.03.2026р.) підтверджує факт, що земельна ділянка площею 0,0700 га. розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд має кадастровий номер 6322082001:00:000:2410. Даний Витяг сформовано на замовлення. У випадку наявності документа, рішення про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки, прийняте органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету Міністрів України 11 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» громадянин має право на дану земельну ділянку розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та внести дані про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. У разі, відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Задоволення його позову надасть йому право на отримання спадщини за законом після смерті його рідного брата, ОСОБА_2 та державної реєстрації його права власності на отримане в спадок нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства. 
Представник відповідача Дергачівської міської ради Суржкова В. при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, про що надала відповідну заяву. 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
27 травня 2026 року було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 11 год 00 хв 27 травня 2026 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 21 травня 2026 року. 
27 травня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 год 00 хв 17.06.2026. 
17 червня2026 року судове засідання відкладено на 10 год 30 хв 29.06.2026.
29 червня 2026 року представник позивача адвокат Плугатирьова Н.В. подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача – адвокат Плугатирьова Н.В. у поданій заяві просить розглядати справу без участі сторони позивача. Позов підтримує і просить його задовольнити. 
У судове засідання представник відповідача – Суржкова В.В. не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала до суду заяву, у якій просить розглянути справу без участі представника Дергачівської міської ради, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно з відомостями Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046240315 від 30.07.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20 вересня 1947 року зареєстрували шлюб у Русько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_4 .
З огляду на паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 29.01.1999 Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець села Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. На сторінці 11 місце проживання: прописаний АДРЕСА_2 .
З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 74 років, про що Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 45 від 13.06.2001.
З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 75 років, про що Виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 47 від 01.06.2002.
Відповідно до відомостей Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00046238278 від 30.07.2024, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 рік, про що Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 73 від 06.07.2000.
Згідно з довідкою від 10.12.2025 за №4829/03-32, виданою Дергачівською міською радою Харківського району Харківської області, в даних реєстру територіальної громади та облікових даних архівної картотеки інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , 1949 року народження на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня, через пожежу в приміщенні Русько-Лозівського старостинського округу Дергачівської міської ради, внаслідок ракетного удару через військову агресію РФ в травні 2022 року, було знищено майно та всі документи установи. За зазначеною адресою зареєстрованих осіб не значиться. 
За відомостями листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділу №7 ГУ Держгеокадастру у Харківській області № П-265/0-0.25,7-289/336-26 від 26.03.2026, установлено, що Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 23.02.1996 № 22 «Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради у приватну власність» ОСОБА_2 передана в приватну власність присадибна земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 , на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер 6322082001:00:000:2410. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують права на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровані.
Інформаційною довідкою, складеною приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерією Валеріївною, 24.12.2025, було повідомлено, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1949 року народження, не може буде заведена на даний час, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду.
Відповідно до довідки КПТІ «Інвенрос» від 23.06.2026 № 01-20/49 повідомлено, що згідно даних, що знаходяться в КПТІ «Інвенрос» станом на 01.01.2013 відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.
З огляду на Акт обстеження депутата Дергачівської міської ради на території Русько-Лозівського старостинського округу від 22.06.2026, ОСОБА_7 , складений у присутності свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , установлено, що заявник ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , поховав свого брата ОСОБА_2 на сільському кладовищі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та до теперішнього часу користується його речами та земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статті 1259 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Судом установлено, що рідний брат позивача у справіОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В даному випадку спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Отже, до цих спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УРСР.
У відповідності до статей 524, 525 ЦК УРСР, які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлено ст. 549 ЦК УРСР. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володінняспадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцемвідкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.
Судом установлено, що батьки позивача - батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – з 20 вересня 1947 року перебували в шлюбі. 
В їхньому зареєстрованому шлюбі була народжені діти: син ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . 
Отже, ОСОБА_2 є рідним братом позивача ОСОБА_1 .
Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
За свого життя ОСОБА_4 заповіт не складала. 
Рідний брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За свого життя ОСОБА_2 заповіт не складав. 
На момент своєї смерті,  ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . 
З огляду на Акт обстеження депутата Дергачівської міської ради на території Русько-Лозівського старостинського округу від 22.06.2026, ОСОБА_7 , складений у присутності свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , установлено, що заявник ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , поховав свого брата ОСОБА_2 на сільському кладовищі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та до теперішнього часу користується його речами та земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено у позові та не заперечується сторонами у справі, за життя ОСОБА_2 в шлюбі не перебував, дітей не мав, рідних братів та сестер крім позивача в нього не було.
Отже, оскільки батьки позивача та його рідного брата ОСОБА_2 померли, то не має інших спадкоємців, крім нього - рідного брата, який є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_2 . 
Після смерті  ОСОБА_2 , залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0700 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) місце розташування АДРЕСА_1 , що належить померлому ОСОБА_2 , на підставі Рішення «Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради в приватну власність», виданого виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від 23 лютого 1996 року за №22. 
За відомостями листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділу №7 ГУ Держгеокадастру у Харківській області № П-265/0-0.25,7-289/336-26 від 26.03.2026, установлено, що Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 23.02.1996 № 22 «Про передачу присадибних земельних ділянок на території Русько-Лозівської сільської ради у приватну власність» ОСОБА_2 передана в приватну власність присадибна земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1 , на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер 6322082001:00:000:2410. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують права на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровані.
Відповідно до довідки КПТІ «Інвенрос» від 23.06.2026 № 01-20/49 повідомлено, що згідно даних, що знаходяться в КПТІ «Інвенрос» станом на 01.01.2013 відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.
Згідно з довідкою від 10.12.2025 за №4829/03-32, виданою Дергачівською міською радою Харківського району Харківської області, в даних реєстру територіальної громади та облікових даних архівної картотеки інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , 1949 року народження на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня, через пожежу в приміщенні Русько-Лозівського старостинського округу Дергачівської міської ради, внаслідок ракетного удару через військову агресію РФ в травні 2022 року, було знищено майно та всі документи установи. За зазначеною адресою зареєстрованих осіб не значиться.
Матеріали справи свідчать про те, що спадщину після смерті рідного брата  ОСОБА_2 , фактично прийняв позивач, так як саме він поховав його, взявши на себе всі витрати, вирішуючи всі пов`язані з цим питання. Після смерті рідного брата, він опікується житловим будинком та надвірними будівлями, підтримує їх в належному стані, сплачує комунальні платежі та ін.
Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
Інформаційною довідкою, складеною приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Копил Валерією Валеріївною, ІНФОРМАЦІЯ_11 , було повідомлено, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1949 року народження, не може буде заведена на даний час.
Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 , правомірно набуває право власності на вказану земельну ділянку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1  задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1  право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0700 га, з кадастровим номером: 6322082001:00:000:2410 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті рідного брата – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
відповідач: Дергачівська міська рада,  місцезнаходження: 62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, 5, ідентифікаційний код 04059496. 
Повне судове рішення складено 07 липня 2026 року.

Суддя  Є. А. Болибок