Справа № 638/435/25
Провадження № 2/638/1039/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_3  до  ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
встановив:
ОСОБА_3 ( далі за текстом – позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_4 (далі за текстом- відповідач), третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Л.А., в якому просить усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті сестри - ОСОБА_5 ; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46 років померла рідна сестра позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої відкрилася спадщина на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій сестрі на праві приватної власності. В строк встановлений ст. 560 ЦК України позивач – ОСОБА_3 не заявляла про відмову від спадщини. Крім позивача, спадкоємцем ОСОБА_5 , є її чоловік - ОСОБА_4 з яким померла перебувала зареєстрованому шлюбі. Вважає, що відповідач по справі має бути усунутий від спадкування, виходячи з ряду поважних причин. 
Ще за життя, сестра позивача постійно скаржилася на те, що шлюбно-сімейні стосунки з чоловіком (відповідачем по справі) не складалися, вони постійно сварилися, спільного господарства не вели, хоч і жили в одній квартирі, яка на лежала на праві приватної власності померлій, однак, вели різні бюджети, приймали важливі рішення самостійно один від одного, важливі сімейні питанні ніколи не обговорювалися. Та й, взагалі, чоловік (відповідач по справі) не виконував ролі та обов`язків чоловіка в шлюбно-сімейному житті. 
Крім того, незадовго до смерті, сестра позивача повідомила про те, що бажає розлучення з чоловіком, у зв`язку із відсутністю порозуміння, поваги та стійких шлюбно-сімейних відносин. 
До того ж, незадовго до смерті сестра позивача тяжко захворіла, проте, доглядом чоловік не займався, ліки не купував, з співробітниками лікарні не спілкувався, в лікарні спадкодавця не провідував, і взагалі, навіть, не згадував про те, що в нього є дружина. Всім лікуванням сестри займалася позивачка. Крім цього позивачка купувала ліки, котрі заносили у лікувальний заклад близькі знайомі та друзі позивачки, спілкувалася з лікарями, узгоджувала програми та протоколи лікування, переводила з одного медичного закладу до іншого, наймала доглядальниць, медсестер та інший необхідний персонал по догляду за хворою сестрою. В той час, коли чоловік самостійно самоусунувся від виниклої проблеми та від допомоги хворій дружині. 
24.02.2022 року почалося повномасштабне вторгнення РФ на територію України, яке переросло в повномасштабну війну, що супроводжувалося проведенням бойових дій на території міста Харкова та Харківської області. Станом на 24.02.2022 року сестра позивача вже знаходилася у вкрай важкому стані та перебувала в себе дома. Відповідач по справі відмовився допомагати дружині, покинув її в безпорадному стані, залишив у небезпеці, зібрав свої документи та пішов проживати в укриття, в той час, коли померла сестра позивача залишилася в квартирі в безпорадному стані зовсім одна. Не дивлячись на безпорадний стан сестри, яка потребувала сторонньої допомоги, самостійно не пересувалася, відповідач ухилявся від підтримки та ігнорував звернення про допомогу, жодного разу не навідався та не поцікавився станом здоров?я своєї дружини. 
Враховуючи тривале ухилення відповідача від надання фізичної та моральної допомоги дружині під час її тяжкої хвороби, яка була у безпорадному стані, була свідомо залишена чоловіком в небезпеці, позивач просить суд усунути від права спадкування відповідача та визнати за нею право спадкування на спірну квартиру.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
07 квітня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . За час проживання у шлюбі жили звичайним сімейним життям, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом вирішували сімейні питання. Вони з дружиною проживали разом в одній квартирі, проте не у квартирі, яку вказано у позовній заяві, а у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 ,- яка належить на праві приватної власності відповідачу. ОСОБА_5 жодного разу не виказувала бажання розірвати шлюб або припинити сімейні стосунки, оскільки для цього не було жодних підстав, жодна з процедур розірвання шлюбу нею ініційована не була. Також зазначає, що на момент 24.02.2022 року ОСОБА_4 з дружиною перебували разом у квартирі за зазначеною вище адресою. Наприкінці листопада-початку грудня 2022 року ОСОБА_5 стало зле і працівники ФОП ОСОБА_6 викликали швидку медичну допомогу, попередньо повідомивши про це відповідача. Останні два тижні ОСОБА_5 провела на лікуванні в лікарні КНП МКЛШНД, куди він також приносив речі першої необхідності, купував ліки , де вона і померла. З першого дня лікування ОСОБА_4 забезпечував свою дружину всім необхідним за вказівкою лікарів, що також свідчить про турботу та піклування про свою дружину. Саме ОСОБА_4 піклувався про свою дружину, а не позивач, яка ще до початку війни виїхала за межі країни, та якісь невідомі її знайомі та друзі. Відповідач особисто займався переміщеннями ОСОБА_5 до медичних закладів, винаймав транспорт для цього, оформлював документи, спілкувався з лікарями, придбавав усі необхідні речі. Після смерті дружини саме відповідач займався її похованням.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 червня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гібадулової Л.А. відомості про коло спадкоємців ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та належним чином завірену копію спадкової справи після смерті останньої.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовну заяву.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись.
Суд заслухавши думку сторін у справі, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. 
Судом встановлено, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 15.03.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Москоського районного управління юстиції, запис № 243. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28.12.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 12974.
Позивач зазначає, що ОСОБА_5 є її рідною сестрою та просить усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру, яка належала її сестрі. 
Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.6 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, правило абз. 2 ч.3 ст.1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).
При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.
Правило ч. 5. ст.1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Таким чином, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадщину на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України потрібно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Таким чином, ухилення від надання допомоги спадкодавцеві характеризується умисною формою вини.
Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 2) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; 3) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.
Відповідно до положень ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні позивач повідомила суду, що її рідна сестра ОСОБА_5 з травня 2022 по дату її смерті  ІНФОРМАЦІЯ_3 себе почувала та потребувала сторонньої допомоги. Позивач підтримувала зв`язок з відповідачем по справі та він виконував її доручення щодо догляду за дружиною, проте матеріально в лікування ОСОБА_5 не вкладався. Також повідомила, що відповідач не приймав жодних заходів щодо того, щоб його жінка не вживала алкогольні напої, не цікавився її життям.
Допитані в судовому засіданні свідки позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та свідки відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 будь-яких відомостей, які б свідчили про звернення ОСОБА_5 до відповідача з проханням про надання їй допомоги та про ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги суду не повідомили. 
Не містять доказів умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю і інші матеріали справи.
Між тим, на підтвердження прийняття участі у наданні допомоги спадкодавцю відповідачем надано копію договору про надання послуг №146 від 19.10.2022 року ОСОБА_4 який укладено з ФОП ОСОБА_6 про надання послуг щодо догляду із забезпечення осіб похилого віку та осіб з інвалідністю – підопічної ОСОБА_5 (а.с.70). 
Також відповідачем надано договір на організацію та проведення поховання спадкодавця з ФОП ОСОБА_12 за які він сплатив 21350 грн. 
Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано переконливих доказів умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю чи його бездіяльності, спрямованої на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. 
Суд зазначає, що на підставі ухвали  Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 червня 2025 року було витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гібадулової Л.А. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_13 . З вказаної спадкової справи убачається, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини є відповідач по справі. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем не доведено яким чином порушені її спадкові права. 
Вимога про визнання права власності на квартиру за позивачем є похідною вимогою від вимоги про усуненні від права на спадкування відповідача, тому також задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_3  до  ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
01.09.2026 року в судовому засіданні представником відповідача – адвокатом Хоссейн Емілі було заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. 
Представник відповідача проти задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу заперечував. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, ще до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
До матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги від 18 березня 2025 року та акт приймання-передачі наданих юридичних послуг до договору про надання правничої допомоги ід 18.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 та адвокат Хоссейн Емелі склали даний акт від 31.08.2026 року про те, що адвокат Хоссейн Емелі виконала зобов`язання за договором про надання правничої допомоги від 18 березня 2025 року, а саме наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи №638/435/25, аналіз правової ситуації та надання консультацій(з вивченням документів) та формулювання правової позиції, підготовка та направлення адвокатського запиту до ФОП ОСОБА_6 , підготовка та подання відзиву на позовну заяву з додатками( з виготовлення та направлення копій іншим учасникам справи, підготовка та надання заяв та клопотань у справі, участь у судових засіданнях у справі. Вартість вказаних послуг є фіксованою та становить 20000 грн. 
Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін .
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Таким чином, враховуючи тривалість участі представника відповідача у судових засіданнях, складність справи з урахуванням предмета доказування, а також дотримуючись критеріїв дійсності, необхідності, співмірності та розумності, з урахуванням заперечень представника позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 10000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
В задоволені позовних вимог  ОСОБА_3  до  ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом – відмовити в повному обсязі.
Судовий збір залишити за позивачем. 
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_4  витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач:  ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гібадулова Лариса Августинівна (адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя          Л.М. Рибальченко