133/2445/26
3/133/1367/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України

10.08.26 м. Козятин
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участі захисника Кузьмінського Ю.В. та потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 171867 від 25.06.2026 року, ОСОБА_2 , 25.06.2026 року, о 19 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, фізичного характеру, а саме: наносила удари по голові, завдавала стусанів та штовхала, в наслідок чого було завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілого, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 – адвокат Кузьмінський Ю.В. зазначив, що згідно рапорту реєстрації № 5893 від 25.06.2026 року, заявником щодо вчинення домашнього насильства відносно неї була ОСОБА_2 , також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 начебто вчинила дії фізичного насильства, натомість у письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_1 , мова йде виключно про психологічне насильство, яке начебто вчинялося відносно нього у вигляді нецензурної лайки, криків, намагань спровокувати бійку та погроз фізичною розправою. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б та підтверджували наявність в діяннях ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного характеру. На підставі вище зазначеного, просить суд справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 пояснив, що 25.06.2026 року, приблизно о 19 год. між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_2 виникла сварка, однак жодних фізичних дій відносно нього вона не вчиняла та не ображала, тільки випадково вдарила дверми. Він поліцію не викликав, а пояснення працівникам поліції давав бо посварився з ОСОБА_2 . 
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.
Відповідно до статті 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що економічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. 
Об`єктом правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки – можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди здоров`ю, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 171867 від 25.06.2026 року зазначено, що ОСОБА_2 , 25.06.2026 року, о 19 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, фізичного характеру, а саме: наносила удари по голові, завдавала стусанів та штовхала, в наслідок чого було завдано шкоди фізичному здоров`ю потерпілого.
Проте, натомість у письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_1 , мова йде виключно про психологічне насильство, яке начебто ОСОБА_2 вчинялося відносно нього у вигляді нецензурної лайки, криків, намагань спровокувати бійку та погроз фізичною розправою.
Також, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 від 25.06.2026 року зазначила, що вона не вчиняла жодного фізичного насильства відносно ОСОБА_1 , тільки випадково вдарила його дверми.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б та підтверджували наявність в діяннях ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного характеру.
Тобто зі змісту матеріалів адміністративної справи та пояснень її учасників, вбачається, що шкоди фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 не було завдано та відсутні достатні підстави вважати, що таку шкоду їй могло бути завдано, в контексті положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.
Таким чином, в даному випадку відсутня об`єктивна сторона правопорушення у зв`язку з чим відсутні підстави зробити беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Слід зазначити, що відповідно до вимог статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), в якому суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись статтею 9, 10, 122-4, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутності в її діях події та складу адміністративних правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А. Дурач