КОПІЯ
Єдиний унікальний номер справи 678/808/24
Номер провадження 2-678-53/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді  Лазаренка А. В.,
за участі секретаря судового засідання  Непийвода Л. Д.,
правонаступника позивача       ОСОБА_1 ,
представника правонаступника позивача     ОСОБА_1 
адвоката        Ксьондзик Ю. Ю.,
відповідача у режимі відеоконференцзв`язку     ОСОБА_2 
представника відповідача ОСОБА_2 адвокат   Стецькова-Бондар Л. Ф.,
представників Служби у справах дітей    Ніцевич М. С., 
Койдюк Г. К.,
представника органу опіки та піклування    Макарчук О. О., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_3 , представник позивача адвокат Ксьондзик Юрій Юрійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 через законного представника ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Островської Ганни Іванівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Летичівської селищної ради, про визнання договору удаваним, розірвання договору,
встановив: 
12 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява про визнання договору удаваним, розірвання договору, в обґрунтування якого зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її онук - ОСОБА_5 . Після його смерті була заведена спадкова справа №20/2024 та спадкоємцями за законом є: мати спадкодавця, ОСОБА_1 (частка у спадщині - 1/2); малолітній син спадкодавця, ОСОБА_4 (частка у спадщині - 1/2). Її онук, починаючи з 2013 року утримував її та здійснював постійний догляд за нею. У травні 2013 року, вона вирішила укласти договір, за яким би був закріплений обов`язок онука щодо її утримання, а вона натомість передала б у власність належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . У травні 2013 року у нотаріуса вони уклали такий договір. Вже після смерті онука, вона ініціювала питання щодо виконання умов договору спадкоємцями онука або його розірвання за взаємною згодою, оскільки вона потребує догляду. Проте поспілкувавшись із дружиною її онука ОСОБА_2 , вона зрозуміла, що ніякого договору довічного утримання не укладено, а насправді вона уклала договір купівлі-продажу. Отримавши копію такого договору, оскільки оригінальний примірник договору після його укладення, забрав її онук для подальшої реєстрації, вважає, що вона істотно помилилась щодо правової природи правочину, який уклала. 
Так, ОСОБА_5 виконував умови договору довічного утримання, за яким він зобов`язувався доглядати та утримувати позивачку, волевиявлення позивачки на укладення договору довічного утримання підтверджується також її постійним місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 . Окрім того, у позивачки наявні правовстановлюючі документи на будинок, що ще раз підтверджує її впевненість у належних їй правах на користування будинком та можливості проживання у ньому до самої смерті. Незважаючи на умови договору (п.п. 7-8), фактичної передачі грошей не відбувалось. Позивач не мала наміру продавати будинок, а тому і жодних коштів не отримувала. Пунктом 13 Договору, встановлений обов`язок позивача звільнити житловий будинок, в тому числі від своїх речей та речей третіх осіб, та передати ключі ОСОБА_5 до 29 травня 2013 року. Ця умова не виконана і волевиявлення на її виконання не було у жодної із сторін. Договір купівлі-продажу сторони виконали лише у частині переходу права власності на квартиру. Таким чином, сторони уклали договір купівлі-продажу, однак насправді між ними склалися правовідносини договору довічного утримання. Так, з моменту смерті онука та до подачі позову, жодних конкретних дій щодо подальшого утримання позивачки та виконання договору, від відповідачів не надходило. ОСОБА_2 повідомила, вона як законний представник спадкоємця не має наміру виконувати умови договору довічного утримання та здійснювати за мною догляд. ОСОБА_1 повідомила, що необхідно належним чином оформити відповідний договір довічного утримання. А відтак, позивачка змушена розривати спірний договір в судовому порядку.
Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 29 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Островською Г.І., р.н. 401 удаваним. Визнати, що 29 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання. Розірвати договір довічного утримання укладений 29 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Островською Г. І., р.н. 401.
Згідно заяви про зміну предмету позову, позивач помилилась щодо правової природи правочину, уклавши замість договору довічного утримання договір купівлі-продажу. Між сторонами склались відносини з приводу довічного утримання, а поведінка сторін після укладення оспорюваного договору свідчить саме про відносини довічного утримання, які склались між бабусю та її онуком, а відтак такий договір підлягає визнанню недійсним. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 29 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом.
У судовому засіданні правонаступник позивача ОСОБА_1 , її представник адвокат Ксьондзик Ю. Ю. підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, які наведені у ньому.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Стецькова-Бондар Л. Ф. заперечили проти задоволення позовної заяви.
Представники Служби у справах дітей Ніцевич М. С., Койдюк Г. К., представник органу опіки та піклування Макарчук О. О. заперечили проти задоволення позовної заяви. У своїх письмових поясненнях № 50 від 03 лютого 2026 року, зазначили про те, що враховуючи те, що малолітній ОСОБА_6 на даний час вступає у спадщину та здійснює оформлення майна (процес якого на час розгляду судової справи призупинено), Служба у справах дітей виступає проти задоволення позовних вимог. Задоволення вимог Позивача призведе до порушення майнових та житлових прав малолітнього ОСОБА_4 та позбавить його законної частки спадщини, що йому належить по праву. Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ) відмовити повністю в інтересах малолітньої дитини.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є батьком відповідачки ОСОБА_2 . Також пояснив, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 , їхнім неповнолітнім сином, неодноразово приїжджали та навідували бабусю ОСОБА_5 - ОСОБА_3 
01 листопада 2024 року, 20 листопада 2024 року, 28 січня 2026 року, 04 лютого 2026 року, 05 березня 2026 року, 30 березня 2026 року, приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Островська Г. І. подала заяви про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позову просить відмовити.
Окрім того, згідно письмових пояснень № 1/01-16 від 02 січня 2026 року, нею 29 травня 2013 року було посвідчено договір купівлі - продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_5 (покупцем) у приміщенні, що є робочим місцем приватного нотаріуса, за адресою: АДРЕСА_2 . Посвідчення договору відбулося з дотриманням вимог Закону України. Зауважує, що сторони договору повністю усвідомлювали значення своїх дій, підтвердили, що між ними до вказаної дати (29.05.2013) проведений розрахунок за проданий житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , саме за вказівкою сторін нотаріусом були зазначені відомості, які зазначені у всіх пунктах договору. Тому твердження позивачки про неотримання коштів за проданий будинок суперечить тим відомостям, які вона їй повідомила 29.05.2013 р. при укладенні договору. Виходячи з цього твердження позивача про безгрошовість договору суперечить фактичним обставинам, у її присутності між сторонами жодних розмов про інші правовідносини, зокрема про довічне утримання не велось. Продавець пояснювала своє бажання саме продати належний їй будинок, а не подарувати його онуку, укласти спадковий договір, договір довічного утримання. Після посвідчення договору, вона зі сторонами не спілкувалась, тому нічого не може пояснити про суперечки, які можливо у них виникли опісля. Вік та психічний стан здоров`я продавця в момент укладення та посвідчення договору не давало жодних підстав сумніватися у справжності її намірів, що не давало підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, під час якої присутні були лише сторони договору.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
13 червня 2024 року ухвалою суду прийнято до провадження справу за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.
13 червня 2024 року ухвалою суду задоволено частково заяву про забезпечення позову. В порядку забезпечення позову ОСОБА_3 , представник позивача адвокат Ксьондзик Юрій Юрійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 через законного представника ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Островської Ганни Іванівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Летичівської селищної ради, про визнання договору удаваним, розірвання договору, накласти арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 69805168230); земельну ділянку площею 0,15 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) к.н. 6823055100:00:037:0066 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 528009668230).
03 жовтня 2024 року ухвалою суду позовні вимоги в частині вимог до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Островської Ганни Іванівни як відповідача - залишено без розгляду. Залучено до участі у справі приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Островську Ганну Іванівну як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
05 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
21 листопада 2024 року до суду надійшла Заява про зміну предмету позову.
22 листопада 2024 року ухвалою суду постановлено повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.
17 грудня 2024 року ухвалою суду Летичівського районного суду Хмельницької області провадження в даній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05 вересня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.
12 грудня 2025 року ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - її спадкоємця ОСОБА_1 . Позовні вимоги в частині вимог до ОСОБА_1 як відповідача - залишено без розгляду.
11 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
10 березня 2026 року ухвалою суду замінено неналежну третю особу - Службу у справах дітей Летичівської селищної ради, на належну третю особу - Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно Домової книги та технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 , власником з 29.09.2003 року є ОСОБА_3 
29 травня 2013 року між ОСОБА_3 «ПРОДАВЕЦЬ», та з другої сторони, ОСОБА_5 «ПОКУПЕЦЬ» укладено Договір купівлі-продажу, за умовами якого ПРОДАВЕЦЬ продала, а ПОКУПЕЦЬ купив житловий будинок з надвірними будівлями таж господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет договору розташований на земельній ділянці, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером 6823055100:00:037:0066, площею 0,1763 га, згідно із витягом Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6800242572013 виданого Відділом Держземагенства у Летичівському районі 16.05.2013. Договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островською Г. І.
Згідно Довідки МСЕ серія ХМ № 173753, ОСОБА_3 встановлено 1 групу інвалідності, причина: загальне захворювання з порушенням опорно-рухового апарату.
Згідно Довідки про отримання (неотримання) допомоги №16-618 від 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення райдержадміністрації, як одержувач допомоги, та йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» з 27.01.2015 р. по 11.10.2023 р. призначено допомогу щомісячну компенсаційну виплату на догляд особи інваліда 1 групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 36 років, про що 13 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис № 355.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островською Г.І. № 46/02-14 від 23 квітня 2024 року, копії спадкової справи, яка заведена нею 26 березня 2024 року після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №20/2024, вбачається, що спадкоємцями за законом є: мати спадкодавця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка прийняла спадщину (частка у спадщині складає - 1/2); батько спадкодавця, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який відмовився від прийняття спадщини на користь матері спадкодавця, ОСОБА_1 ; син спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який прийняв спадщину (частка у спадщині складає - 1/2); дружина спадкодавця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь на користь сина спадкодавця, ОСОБА_4 . До складу спадщини входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер: 6823055100:00:037:0066, площею: 0,1500 га, цільове призначення - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер: 6823055100:00:037:0075, площею: 0.0263 га, цільове призначення - Для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_4 земельна ділянка, кадастровий номер: 6823055100:09:003:0162, площею: 0.1200 га, цільове призначення - Для індивідуального садівництва, місце розташування: Хмельницька обл., Хмельницький р-н., Летичівська селищна рада, що є особистою приватною власністю спадкодавця; транспортний засіб марки - RENAULT, модель- MEGAN, 2012 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , що є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 та зареєстрований на її ім`я.
Відповідно до Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 381325892 від 03 червня 2024 року, право власності на житловий будинок, загальною площею (кв.м): 127.9, житлова площа (кв.м): 89.7, матеріали стін: цегла, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій він розташований, кадастровий номер 6823055100:00:037:0066, площею (га): 0.15, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстроване за ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, договір купівлі - продажу житлового будинку.
Згідно листа КГП «Злагода», договір про надання послуг між КГП та ОСОБА_3 , жителькою АДРЕСА_5 , та іншими особами, які проживають за вказаною адресою, ніколи не укладався.
Згідно листа ТОВ «Хмельницькенергозбут» від 20 листопада 2024 року, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Хмельницькенергозбут» та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в письмовій формі не укладався. ОСОБА_10 приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії та оплати рахунку ТОВ «Хмельницькенергозбут». Грошові кошти, прийняті платіжними установами від платника в якості оплати за послугу з електропостачання, з 01.01.2019 року надходять на рахунок постачальника у безготівковій формі, інформація про прийняті кошти надходить у форматі електронного реєстру. Тому, інформацією хто саме здійснює оплату за спожиту електричну енергію, ТОВ «Хмельницькенергозбут» не володіє.
Згідно листа АТ «Хмельницькобленерго» №4-364-0503/24 від 25 листопада 2024 року, за адресою по АДРЕСА_1 , договір на користування електричною енергією укладено з ОСОБА_3 . Інформацією стосовно того, ким саме здійснювались розрахунки за електроенергією по даній адресі, не володіють.
Окрім того, як вбачається з копій платіжних інструкцій, квитанцій, розрахунках по особовому рахунку, ОСОБА_3 , здійснювала оплати за комунальні послуги.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 років, про що 03 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис № 333.
Згідно Свідоцтв про право на спадщину, яке видане 10 червня 2025 року, спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтва майна ОСОБА_3 , є її донька ОСОБА_1 .
ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 216 ЦПК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Згідно зі статтею 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.
Під помилкою слід розуміти неправильне сприйняття особою фактичних обставин, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Для визнання правочину недійсним, як такого, що укладений під впливом помилки, необхідно, щоб помилка мала істотне значення. Під помилкою, що має істотне значення, ЦК України розуміє, в тому числі і помилку в характері (природі) правочину, прав та обов`язків сторін.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.
У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 759/17065/14-ц (провадження № 61-2779св18) зроблено висновок щодо застосування статті 229 ЦК України та вказано, що «під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу)».
У постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 335/15805/17 (провадження № 61-7595св22) зазначено, що «тлумачення статті 229 ЦК України дозволяє стверджувати, що: під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення; під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу); помилка, яка істотним чином впливає на формування волі сторони правочину, повинна існувати на момент його вчинення. Схематично вплив обставин, які мають істотне значення можливо відобразити таким чином: «немає істотної помилки - відсутнє вчинення правочину». Незнання закону не включено до переліку помилок, яким надається істотне значення. Це по суті є відображенням ще римського принципу ignorantia juris nocet (з лат. - незнання закону шкодить); поза віднесенням до обставин, які можуть бути розцінені як такі, що мають істотне значення, знаходиться мотив правочину. Мотив правочину - це стимул його вчинення і дозволяє встановити, чому саме особа вчинює правочин. Тому мотив, за яким вчинено правочин, правового значення не має. Хоча й законодавець і вказує на допустимість надання мотиву правочину значення істотної помилки у випадках, встановлених у законі. Проте таких випадків на рівні норми закону законодавець не передбачив».
У постанові Верховного суду від 22 березня 2023 року у справі № 676/5578/19 (провадження № 61-8302св21) зазначено, що «Відповідно до частини першої статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, установлених законом.
Правочини, вчинені внаслідок помилки належать до категорії правочинів, в яких внутрішня воля співпадає з волевиявленням та дійсно спрямована на досягнення мети правочину, але формування такої волі відбулося під впливом обставин, які спотворили справжню волю особи. Помилка - це неправильне сприйняття особою фактичних обставин, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Для визнання правочину недійсним як укладеного під впливом помилки необхідно, щоб помилка мала істотне значення. Під помилкою, що має істотне значення, розуміється помилка щодо, зокрема, природи правочину, прав та обов`язків сторін.
Судом установлено, що ОСОБА_3 була людиною похилого віку, 1942 року народження, за станом здоров`я потребувала стороннього догляду та матеріальної допомоги, спірне нерухоме майно є її єдиним житлом, у якому вона продовжувала проживати після укладення договору купівлі-продажу, сплачувати комунальні платежі, мала всі наявні правовстановлюючі документи.
Крім того, встановлено відсутність волевиявлення позивача під час укладення нею договору на передачу у власність будинку ОСОБА_5 . Позивач погоджувалася на передачу нерухомого майна у власність ОСОБА_5 лише за умови довічного утримання її та укладаючи спірний договір, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обов`язків, які виникнуть після його укладення між нею і відповідачем, а тому наявні правові підстави для визнання недійсним спірного договору.
Крім того, виходячи зі змісту статей 203, 655 ЦК України, договір купівлі-продажу вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.
Договір, що встановлює обов`язок продавця вчинити на користь покупця будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором купівлі-продажу, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання сплати за договором, тобто взаємної винагороди.
Окрім того, Пункт 7 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яка затверджена Постановою Національного банку України №148 від 29 грудня 2017 року передбачає те, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень уключно. Платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення та/або переказу коштів на рахунки.
Так, згідно п. 7 Договору, продаж цей за домовленістю сторін вчинено за 164 441 грн. 00 коп.
Проте жодних доказів перерахування коштів за договором купівлі-продажу відповідачем не надано, жодних клопотань про витребування доказів у вигляді виписок з банківських рахунків про зарахування коштів за вказаним договором, платіжного доручення, акредитиву, розрахункового чеку, або інших документів, передбачених законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, не заявлялося.
Щодо посилання на те, що задоволення позову призведе до порушення майнових, спадкових та житлових прав малолітнього ОСОБА_4 . Як вбачається з матеріалів цивільної справи, даних Єдиного демографічного реєстру, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 . Тобто вказаний будинок не є єдиним житлом малолітньої дитини.
Окрім того, задоволення позову не призведе і до порушення спадкових прав, оскільки позивач ОСОБА_3 була рідною прабабусею ОСОБА_4 , а правонаступник позивача ОСОБА_2 - рідною бабусею ОСОБА_4 .
Згідно ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Виходячи з правових позицій Верховного Суду України (постанови від 01.06.2016 року у справі № 920/1771/14, від 30.11.2016 року у справі № 910/31110/15) під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного права. За результатами розгляду такого спору вирішуються питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав для недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зважаючи на встановлення обставин, які позивачем доведено належними та допустимими доказами, та які не залишають сумніву у їх достовірності, а тому наявні достатні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним.
ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
13 червня 2024 року ухвалою суду заяву про забезпечення позову, задоволено частково. В порядку забезпечення позову ОСОБА_3 , представник позивача адвокат Ксьондзик Юрій Юрійович, до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 через законного представника ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Островської Ганни Іванівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Летичівської селищної ради, про визнання договору удаваним, розірвання договору, накласти арешт на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 69805168230) земельну ділянку площею 0,15 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) к.н. 6823055100:00:037:0066 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 528009668230).
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
СУДОВИЙ ЗБІР
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Беручи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 1 групи, та позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1816 грн. 80 коп. (1211 грн. 20 коп. за подачу позовної заяви та 605 грн. 60 коп. за подачу заяви про забезпечення позову)
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 29 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Островською Г. І., р.н. 401.
Стягнути з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір у сумі 1816 грн. 80 коп.
Вжиті ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , відсутній зареєстрований електронний кабінет.

ПРАВОНАСТУПНИК ПОЗИВАЧА: ОСОБА_1 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , відсутній зареєстрований електронний кабінет.

ПРЕДСТАВНИК правонаступника позивача адвокат: адвокат Ксьондзик Юрій Юрійович, АДРЕСА_9 , наявний зареєстрований Електронний кабінет

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , через законного представника ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_10 , відсутній зареєстрований електронний кабінет.

ПРЕДСТАВНИК відповідача адвокат: Стецькова-Бондар Людмила Феліксівна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_11 , наявний зареєстрований Електронний кабінет.

ТРЕТІ ОСОБИ: 
Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Островська Ганна Іванівна, вул. Юрія Савіцького, 29, селище Летичів, Хмельницького району Хмельницької області, 31500, наявний електронний кабінет.

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Героїв Крут, 2/1 селище Летичів Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31500, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404548, тел. / факс (03857) 2-05-20, 2-02-15, електронна пошта: rada@letychivotg.gov.ua, наявний електронний кабінет.

Суддя     підпис     А. В. Лазаренко

Суддя          А. В. Лазаренко