ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2026 р. Справа№ 910/12780/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Спаських Н.М. 
Михальської Ю.Б. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 23.07.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво"
на рішення Господарського суду міста Києва
від 15.04.2026 (повний текст складено та підписано 27.04.2026) 
у справі №910/12780/25 (суддя С.О. Чебикіна)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф."
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" 
про стягнення 6 022 800,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" про стягнення 6 022 800,12 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за Договором № 21/05/24 про оренду опалубки від 21.05.2024, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 6 022 800,12 грн, з яких 5 475 272,84 грн вартість втраченого майна та 547 527,28 грн неустойки.
В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 5 423 463 грн 11 коп. вартості втраченого майна та 542 346 грн 31 коп. неустойки, яку суд прийняв до розгляду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2026 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." 5 423 463 грн 11 коп. вартості втраченого майна, 542 346 грн 31 коп. неустойки та 71 589 грн 71 коп. судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що загальна сума заборгованості відповідача за спірним договором, яка на момент розгляду справи складає 5 423 463,11 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання за договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вартості втраченого майна в розмірі 5 423 463,11 грн.
Також суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 542 346,31 грн, нарахованої на підставі пункту 4.1.2 Договору, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 15.04.2026 у справі №910/12780/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим судом при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому скаржник стверджує, що судом не надано правової оцінки долученим відповідачем до матеріалів справи товарно-транспортним накладним №1008 від 10.09.2024 та №1009 від 10.09.2024, за якими обладнання яке знаходилося в оренді, було повернуто позивачу. Крім того, за доводами апелянта, разом з обладнанням позивачу був переданий на підпис акт приймання-передачі (повернення) майна із оренди, який позивач на адресу відповідача не повернув.
Таким чином, скаржник стверджує, що він повернув позивачу обладнання у повному обсязі згідно умов договору №21/05/24, повністю оплативши час користування орендованим майном, тому стягнення судом першої інстанції неустойки у сумі 542 346,31 грн є безпідставним та необґрунтованим, адже відповідач не порушував договірних зобов`язань.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

28.05.2026 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.
Позивач наголошує на тому, що додані відповідачем ТТН № 1008, №1009 не можуть бути допустимими доказами повернення опалубки оскільки відсутні підписи вантажоотримувача. Крім цього, ТТН доводять лише факт перевезення вантажу, а не факт отримання (повернення). Аналогічно ситуація і стосовно акту приймання-передачі, яка не може бути доказами повернення опалубки оскільки в них відсутній підпис генерального директора ТОВ “Прогрес Д.Ф.”.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв і клопотань сторін

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2026 апеляційну скаргу у справі №910/12780/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Спаських Н.М., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2026 у справі №910/12780/25. Судове засідання призначено на 01.07.2026. Витребувано матеріали справи №910/12780/25 з Господарського суду міста Києва.
26.06.2026 через підсистему “Електронний суд” від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфенренції, яку суд задовольнив ухвалою від 01.07.2026.
26.06.2026 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфенренції, яку суд задовольнив ухвалою від 01.07.2026.
28.05.2026 матеріали справи №910/12780/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
29.06.2026 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі до завершення досудового розслідування кримінального провадження №12026111310000405 та вирішення справи в порядку кримінального судочинства, у задоволенні якої суд відмовив з огляду на приписи ч.ч. 2, 3 ст. 269 ГПК та неможливості зупинення провадження у справі, що переглядається в суді апеляційної інстанції, з огляду на те, що кримінальне провадження було зареєстровано 11.05.2026, тобто після постановлення рішення судом першої інстанції (15.04.2026) у справі, яка переглядається №910/12780/25. Схожий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №910/3268/22.
01.07.2026 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відкладено на 08.07.2026.
08.07.2026 через підсистему “Електронний суд” від відповідача надійшли письмові пояснення у справі та клопотання про оголошення перерви.
Розгляд справи відкладено на 23.07.2026.
У судовому засіданні 23.07.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 23.07.2026 з`явились представники сторін, які надали свої пояснення.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

21.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес Д.Ф." (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" (відповідач, орендар) укладено Договір № 21/05/24 про оренду опалубки (Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується передати орендареві у користування за плату опалубку, перелік якої визначений в акті приймання передачі (Додаток до цього Договору), що є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до пункту 1.2 Договору загальна вартість кожного комплекту опалубки вказується, у відповідному акті приймання-передачі. Комплект опалубки має бути переданий орендареві протягом 14 робочих днів після оплати орендарем орендної плати за перший календарний місяць оренди (за ту кількість календарних днів поточного місяця), включаючи розмір застави, якщо така передбачена Договором чи у відповідному акті та засвідчується підписанням відповідного акту приймання передачі. У зв`язку з наведеним, дата підписання договору та дата підписання акту приймання-передачі по різним комплектам опалубки можуть не співпадати.
Згідно з пунктом 1.3 Договору підписання належним представником орендаря акту приймання-передачі обладнання засвідчує: факт передачі орендодавцем технічно справного обладнання; факт ознайомлення орендаря із всіма особливими властивостями роботи обладнання; факт проведення інструктажу з використання обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні.
Пунктом 2.1 Договору визначено, що орендодавець зобов`язаний: а) своєчасно передати орендарю обладнання (опалубку) в придатному для користування стані та повній комплектації, якщо виконані умови пункту 1.2 даного Договору; б) прийняти від орендаря комплект опалубки згідно акту приймання-передачі, після закінчення терміну користування, передбаченого пунктом 2.2.ж Договору; в) повернути заставу протягом 5 банківських днів у випадку повного кінцевого розрахунку та відсутності зауважень у акті огляду технічного стану (огляду), актах-претензіях після приймання-передачі обладнання (повернення), чи актах оцінки ушкодженого майна.
У відповідності до пункту 2.2 Договору орендар, зокрема, зобов`язаний: а) використовувати опалубку відповідно до умов цього Договору, дотримуватись правил техніки безпеки при роботі. Монтаж, демонтаж опалубки та розрахунок допустимих навантажень проводити із залученням кваліфікованих спеціалістів; б) підтримувати елементи опалубки в справному та чистому стані; г) забезпечити збереження опалубки від втрати та (або) пошкодження; д) своєчасно, у встановлені цим Договором строки, сплачувати визначену ним Договором плату (орендну плату) за користування опалубкою у повному обсязі та вносити заставу відповідно до Договору; ж) повернути опалубку орендодавцеві не пізніше 21.05.2025 року, за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, 19, в справному стані та повній комплектації. В момент повернення складається акт приймання-передачі (повернення); з) нести матеріальну відповідальність за втрату чи пошкодження обладнання.
Згідно з пунктом 3.2 Договору орендна плата починає нараховуватись з дня підписання акту приймання-передачі та нараховується до дня повернення орендарем комплекту опалубки та підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) включно.
Пунктом 3.3 Договору погоджено, що загальна сума орендної плати становить: вартість оренди за один календарний день помножену на фактичну кількість календарних днів оренди опалубки. Вартість оренди опалубки вказана в актах приймання-передачі.
Відповідно до пункту 4.1.1 Договору порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.
Пунктом 5.1 Договору визначено, що останній вступає в силу у момент підписання його сторонами, та ліс до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та повного фінансового розрахунку.
Згідно з пунктом 5.2 Договору закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.
Додатком № 2 до Договору визначена вартість послуг по відновленню, ремонту та очищенню обладнання, що буде повернуто з оренди.
Факт передачі мана (елементів опалубки) підтверджується підписаними між сторонами актом № 1 (із склад (К) НП - 5439) приймання-передачі від 21.05.2024 року із загальною вартістю комплектів опалубки у сумі 51 514,20 грн. з ПДВ, а також актом № 2 (із склад (К) - Калинівка НП - 6394/6395) приймання-передачі від 29.08.2024 року із загальною вартістю комплектів опалубки у сумі 5 423 758,64 грн. з ПДВ, що в загальному розмірі за вищезазначеними актами приймання-передачі складає 5 475 272,84 грн., копії яких міститься в матеріалах справи.
За таких обставин, у зв`язку з порушенням умов Контракту зі сторони відповідача, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 5 423 463,11 грн вартості втраченого майна та 542 346,31 грн неустойки на підставі пункту 4.1.2 Договору.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Судом встановлено, що на виконання умов договору про оренду опалубки №21/05/24 від 21.05.2024, позивач передав, а відповідач прийняв комплект опалубки на суму 5 423 758,64 грн, що підтверджується нявним в матеріалах справи підписаним сторонами Актом №2 від 29.08.2024.
За умовами п.п. 2.2ж) орендар зобов`язаний повернути опалубку орендодавцеві не пізніше 21 травня 2025 року, за адресою Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19, в справному стані та в повній комплектації. В момент повернення складається акт приймання-передачі (повернення).
Доказів повернення орендованого майна у строки передбачені умовами Договору або доказів сплати вказаної вартості втраченого майна в розмірі 5 423 463,11 грн відповідачем суду не надано.
В обгрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що ним на підставі товарно-транспортної накладної №Р1009 від 10.09.2024 було повернуто позивачу комплект опалубки, переданої за Актом №2 від 29.08.2024 на суму 5 423 758,64 грн.
За умовами п. 6.4 договору, повернення орендарем обладнання орендодавцю здійснюється за участю кваліфікованих та уповноважених представників обох сторін. Уповноважені представники сторін здійснюють огляд технічного стану обладнання. Результати огляду технічного стану (огляду) обладнання відображаються в акті огляду технічного стану (огляду) обладнання.
При поверненні обладнання явка кваліфікованого представника орендаря обов`язкова. Орендар заздалегідь повідомляє орендодавця про час та дату повернення обладнання, а також про особу уповноваженого кваліфікованого представника, який буде присутній під час передачі обладнання, але не пізніше ніж за 1 календарний день до дати повернення обладнання. Орендодавець у свою чергу погоджує із орендарем час та дату передачі обладнання, засобом електронного зв`язку чи іншим способом, визначеним сторонами, надсилає повідомлення про готовність прийняття обладнання за участі кваліфікованого представника орендодавця. (пп. а п. 6.4 договору).
Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної №Р1009 від 10.09.2024, яка містить підпис та печатку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво", однак не підписана зі сторони позивача, що не відповідає умовам п. 6.4 договору. Докази повідомлення відповідачем позивача про час та дату повернення обладнання, а також про особу уповноваженого кваліфікованого представника, який буде присутній під час передачі обладнання, а також повідомлення позивача про готовність прийняття обладнання за участі кваліфікованого представника орендодавця, в матеріалах справи відсутні.
При цьому позивачем факт отримання майна наданого в оренду за Актом №2 від 29.08.2024 на суму 5 423 758,64 грн на підставі товарно-транспортної накладної №Р1009 від 10.09.2024, заперечується.
Відповідно до п. 6.11 договору, підтвердженням факту повернення орендованого майна орендодавцем є відповідним чином складений та підписаний акт прийому-передачі (повернення) обладнання. До підписання сторонами такого акту, обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю.
Таким чином, здійснивши аналіз умов укладеного сторонами договору про оренду опалубки №21/05/24 від 21.05.2024, колегія суддів констатує, що його умови визначають, що єдиним доказом, який підтверджує факт повернення орендованого майна є відповідним чином складений та підписаний Акт приймання-передачі (повернення), який в матеріалах справи відсутній, натомість можливість повернення орендованого обладнання за товаро-транспортною накладною, умовами договору не передбачено.
За таких обставин, враховуючи, що загальна сума заборгованості відповідача за договором, яка становить 5 423 463,11 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання за договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимога про стягнення вартості втраченого майна в розмірі 5 423 463,11 грн, підлягає задоволенню.
У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повернення з оренди елементів опалубки у строки передбачені умовами Договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 542 346,31 грн. 
Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Умовами пункту 4.1.2 Договору передбачено, що у випадку втрати опалубки, орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві повну вартість втраченої опалубки, передбачену в акті приймання-передачі даного Договору та неустойку у розмірі 10% (десяти відсотків) такої вартості. Під втратою розуміється неповернення орендарем комплекту опалубки протягом 10-ти та більше календарних днів з моменту закінчення терміну передбаченого пунктом 2.2.ж Договору, або з моменту розірвання (припинення) Договору, або пошкодження опалубки з вини орендаря, яке призвело до унеможливлення користування опалубкою в подальшому.
Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем розрахунок неустойки, вважає його правильним. Таким чином, розмір неустойки за порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повернення з оренди елементів опалубки у строки передбачені умовами Договору від 21.05.2024 становить 542 346,31 грн.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони грунтуються на власному тлумаченні скаржником умлв укладеного з позивачем договору про оренду опалубки та норм чинного законодаства у сфері спірних правовідносин, зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво".
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 15.04.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2026 у справі №910/12780/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво".
Матеріали справи №910/12780/25 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.08.2026 після виходу колегії суддів з відпусток

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Н.М. Спаських

Ю.Б. Михальська