КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2026 року м. Київ справа №320/27829/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парус», про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту також відповідач, Подільський ВДВС, ідентифікаційний код: 34482497, адреса: 04208, м. Київ, просп. Георгія Ґонгадзе, 5-Б), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парус» (далі по тексту також третя особа, ТОВ «ФК «Парус», ідентифікаційний код: 42331780, адреса:01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі 33 Б, н/п 27), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 29.08.2022 у межах виконавчого провадження №27371903 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 4618,34 долари США та 202,60 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69741442;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №69741442;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69743358;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №69743358.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору прийнята відповідачем всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10% від фактично стягнутої суми, однак в рамках виконавчого провадження № 27371903 відповідач не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у виконавчому листі. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року витребувані від Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належними чином завірені копії постанов державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69743358 та від 01.09.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №69743358.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі та ухвалу про витребування доказів був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді, що підтверджується довідкою про доставку електронних листів.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року визначено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору правом на надання до суду письмових пояснень не скористалася.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.12.2010 у справі № 1648/10 позов ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором від 19.09.2008 № 014/17648/6/23241 у сумі 46 183 долари США 37 центів США, що за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України станом на 06.12.2010 становить 366788 (триста шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 32 коп., з яких: сума боргу за кредитом – 41 168,95 доларів США; сума боргу за процентами – 2 360,80 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту – 1 010,76 доларів США; пеня за прострочення сплати процентів – 1 642,86 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 2026 (дві тисячі двадцять шість) грн. 53 коп. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 2026 (дві тисячі двадцять шість) грн. 53 коп. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. 
13.05.2011 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 6-1150/11 задоволено заяву ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.12.2010 по справі № 1648/10.
30.05.2011 Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 6-1150/11 видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та позивача заборгованості за кредитним договором від 19.09.2008 № 014/17648/6/23241 у сумі 46 183 долари США 37 центів США, що за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України станом на 06.12.2010 становить 366 788 (триста шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 32 коп., з яких: сума боргу за кредитом – 41 168,95 доларів США; сума боргу за процентами – 2 360,80 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту – 1 010,76 доларів США; пеня за прострочення сплати процентів – 1 642,86 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 2026 (дві тисячі двадцять шість) грн. 53 коп. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
05.07.2011 державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Павленко Ю. А. на підставі вищевказаного виконавчого листа № 6-1150/1, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 30.05.2011, та заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27371903, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа. 
16.11.2011 державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Павленко Ю.А. винесено постанову про арешт майна боржника, а 28.12.2021 державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Харитоненко К.В. - накладено арешт коштів боржника у ВП 27371903.
05.04.2012 головним державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Слободчиком Д. Г. на підставі виконавчого листа № 6-1150/1, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 30.05.2011, та заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31950098, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з солідарного боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу у сумі 368 814, 85 грн. 
28.02.2019 між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» було укладено договір відступлення права вимог, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором №014/17648/6/23241 від 19.09.2008, та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/17648/6/23241 від 19.09.2008.
22.08.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» та ТОВ «Фінансова компанія ПАРУС» укладено договір № 014/17648/6/23241 відступлення (купівлі-продажу) прав вимог, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитним договором №014/17648/6/23241 від 19.09.2008, та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 014/17648/6/23241 від 19.09.2008.
Ухвалою Дніпровського районного суду від 24.01.2020 у справі № 6-1150/11, яка набрала законної сили, замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 6-1150/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «ПАРУС» (код ЄДРПОУ 42331780, місцезнаходження: 03039, вул. Саперно-Слобідська, 25, м. Київ).
У грудні місяці 2019 року солідарним боржником ОСОБА_2 у добровільному порядку погашено кредиторові ТОВ «Фінансова компанія «ПАРУС» всю суму заборгованості за кредитним договором від 19.09.2008 № 014/17648/6/23241, що підтверджується наявними в матеріалах виконавчого провадження платіжними квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0.1520057435.1 від 12.11.2012 на суму 100000,00 грн., № 0.0. 1521325195.1 від 13.11.2012 на суму 108000,00 грн., № 0.0.1522238080.1 від 14.11.2019 на суму 100000,00 грн., №0.0.1522348118.1 від 14.11.2019 на суму 60 814,00 грн.
26.07.2022 державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Харитоненко К.В. замінено стягувача у ВП № 27371903 на правонаступника - ТОВ «ФК «ПАРУС» (ЄДРПОУ 42331780), а 29.08.2022 - прийнято постанову про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмір 4 618,34 долари США (USD) та 202,60 грн.
29.08.2022 на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Харитоненко К.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої постановлено виконавчий лист №6-1150 від 30.05.2011, виданий Дніпровським районним судом м. Києва, повернути стягувачу; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення; виділено в окреме виконавче провадження постанову Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 29.08.2022 № 27371903 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 29.08.2022 № 27371903. 
Представник позивача та позивач звертався до Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з проханням скасувати постанови державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Павленко Ю.А. від 16.11.2011 про арешт майна боржника у рамках ВП № 27371903; державного виконавця ВДВС Подільського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Харитоненко К.В. від 28.12.2021 - про арешт коштів боржника у рамках ВП № 27371903, від 29.08.2022 - про стягнення виконавчого збору у рамках ВП №27371903, від 29.08.2022 - про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у рамках ВП № 27371903, від 29.08.2022 - про повернення виконавчого документа стягувачу у частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору №27371903 від 29.08.2022 та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №27371903 від 29.08.2022 у рамках ВП № 27371903, та скасувати усі накладені арешти на нерухоме та нерухоме майно боржника у рамках ВП № 27371903. Дані звернення залишилися поза увагою відповідача.
Постановами державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К. В. на підставі постанови від 29.08.2022 у ВП 27371903 про повернення виконавчого документу стягувачу відкрито виконавчі провадження № 69743358 та №69741442 щодо боржника – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого проваджень у рамках вказаних проваджень.
Відповідно до частин 1, 3 - 5 ст. 28 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (надалі – Закон № 606-XIV), у редакції, що діяла на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 27371903 від 03.08.2011, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.
Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.
У разі якщо стягнутої з боржника суми недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, виконавчий збір сплачується пропорційно до стягнутої суми.
З 02.06.2016 набрав чинності Закон №1404-VIII і пунктами 6, 7 Перехідних та прикінцевих положень було передбачено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Таким чином, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Згідно з частинами 1-2 ст. 27 Закону № 1404-VIII в редакції, що діяла до 27.08.2018, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України; виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
З набранням чинності 28.08.2018 Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, частина 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII почала визначати, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Згідно пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону N 1404-VIII в діючій редакції виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Також частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Приписами статей 40, 42 наведеного Закону передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.
Частиною третьою статті 40 цього Закону встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких ч. 1 ст. 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Отже, з аналізу вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній до 28.08.2018) вбачається, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.
Як уже зазначалось, з 28.08.2018 частину другу статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" змінено, (Законом України №2475-VIII від 03 липня 2018 року) та визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Таким чином, з урахуванням редакцій Закону України "Про виконавче провадження", які були чинними у період існування заборгованості позивача, база обрахунку виконавчого збору змінювалась.
Так, у період до 28.08.2018 розмір виконавчого збору становив - 10 відсотків фактично стягнутої суми, тоді як у період після 28.08.2018 розмір виконавчого збору складав - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.
Таким чином, з аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VIII вбачається, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.
За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, якщо такі заходи призвели до виконання рішення.
Тому, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
Таким чином, з урахуванням того, що зміни, внесені Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, погіршили становище боржника, а також те, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчим листом № 6-1150/1, виданим 30.05.2011 Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Ерсте Банк" заборгованість за кредитним договором від 19.09.2008 № 014/17648/6/ 23241 в розмірі 46183,37 доларів США, що за офіційним курсом обміну валют, встановленим НБУ станом на 06.12.2010 становить 366788,32 грн, з яких сума боргу за кредитом - 41168,95 доларів США, сума боргу за процентами - 2360,80 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1010,76 доларів США, пеня за прострочення сплати процентів - 1642,86 доларів США, а також стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Ерсте Банк" 2026,53 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору.
Статтею 2 Закону N 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначене дає підстави для висновку, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову, не врахував принципу пропорційності, спрямованого на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.
З огляду на наведене, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, надані матеріали виконавчого провадження № 27371903 не містять доказів, що вчинені державним виконавцем заходи примусового виконання призвели до виконання рішення.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 640/685/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18, який має бути врахований судом при виборі та застосування норм права до спірних правовідносин.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 29.08.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 27371903.
Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 29.08.2022 № 27371903 відповідно, підлягає визнанню протиправними та скасуванню постанови відповідача від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69741442 та № 69743358, позаяк такі винесені саме на підставі постанови від 29.08.2022 № 27371903. 
У свою чергу, відсутність правових підстав для відкриття виконавчих проваджень №69741442 та № 69743358, тягне за собою відсутність обов`язку боржника нести витрати виконавчого провадження, що є правовою підставою для скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.09.2022 у ВП № 69741442 та ВП №69743358.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 5368,00 грн згідно з квитанцією від 01.05.2023 року №32528798800006817936, який в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 73-78, 90, 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 29.08.2022 у межах виконавчого провадження №27371903 про стягнення виконавчого збору.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69741442.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №69741442.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69743358.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко К.В. від 01.09.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у межах виконавчого провадження №69743358.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 5368,00 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ: 34482497, адреса: 04208, м. Київ, пр. Г. Гонгадзе, буд. 5-Б).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2026.

Суддя Панченко Н.Д.