Справа № 615/41/26
Провадження № 3/615/14/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, стосовно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

До Валківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560717 від 07 січня 2026 року.
Як вбачається з протоколу, 06 січня 2026 року о 23 год 30 хв у с. Ков`яги Богодухівського району Харківської області по вул. Садовій, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. 
Таким чином, водій порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
04 березня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Власенко Вадим Іванович подав до суду додаткові письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_1 перебував в автомобілі BMW X5, який знаходився на проїзній частині та не рухався. Двигун автомобіля був увімкнений лише з метою обігріву салону. Після прибуття працівників поліції Кирилішин Денис Сергійович повідомив їм, що транспортним засобом не керував, а очікував на особу, яка фактично ним керувала та тимчасово від`їхала. На переконання представника, матеріали справи не містять доказів руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а наявні відеозаписи не фіксують ані керування ним транспортним засобом, ані його перебування на місці водія.
Також зазначив, що ОСОБА_1 прямо не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише послідовно наголошував, що не керував транспортним засобом, у зв`язку із чим не вважав себе водієм та не вбачав підстав для проходження такого огляду. Працівник поліції не роз`яснив йому порядок проведення огляду, не запропонував пройти його в закладі охорони здоров`я та не повідомив про правові наслідки відмови. Направлення до закладу охорони здоров`я та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності ОСОБА_1 не складалися, їх копії останньому не вручалися.
Крім того, представник посилався на те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є фрагментарними та не містять безперервної фіксації події, зокрема факту руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції, ознак алкогольного сп`яніння, процедури направлення до закладу охорони здоров`я та складання протоколу про адміністративне правопорушення. На адвокатський запит про надання повного відеозапису з портативного відеореєстратора працівників поліції надійшла відповідь про неможливість його надання у зв`язку із закінченням тридцятиденного строку зберігання.
Ураховуючи відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та належним чином зафіксованої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, представник вважав, що викладені у протоколі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Надав пояснення, що 06 січня 2026 року вживав алкогольні напої. Приблизно о 23 год 30 хв водій ОСОБА_2 привіз його на автомобілі BMW до с. Ков`яги Богодухівського району Харківської області, де він мав переночувати. Після цього ОСОБА_2 поїхав з місця на іншому транспортному засобі, а автомобіль BMW надалі мав перегнати батько ОСОБА_1 . Після від`їзду водія він залишився в автомобілі та сидів на задньому пасажирському сидінні. Через деякий час до автомобіля під`їхали працівники поліції. Він повідомив їм, що не керував транспортним засобом і не є його водієм, а лише є власником автомобіля, після чого пред`явив документи, що посвідчують його особу, та документи на транспортний засіб.
Дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пункт 1.9. Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини 1 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Крім того, в пункті 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
У ході судового розгляду було встановлено, що 06 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560717, у якому зазначено, що 06 січня 2026 року о 23 год 30 хв у с. Ков`яги Богодухівського району Харківської області по вул. Садовій, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. 
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager відмовився.
Згідно з направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складено 07 січня 2026 року о 00 год 30 хв, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.
З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що автомобіль працівників поліції рухається вулицею, тоді як на проїзній частині перебуває автомобіль BMW, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з увімкненими фарами. Упродовж наближення до нього автомобіля працівників поліції автомобіль BMW залишається нерухомим. Після зупинки автомобіля працівників поліції біля автомобіля BMW із задніх пасажирських дверей останнього виходить ОСОБА_1 . Під час спілкування працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та у зв`язку із цим пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляє, що він не є водієм, транспортним засобом не керував, а водій невдовзі підійде. Надалі працівник поліції ще декілька разів пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовляється, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом та повідомляє, що через декілька хвилин під`їде водій, який їх привіз та саме він керував транспортним засобом. 
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 надав наступні пояснення. Приблизно 06 січня 2026 року він разом із побратимами відзначав день народження одного з них. Алкогольних напоїв він не вживав. Після святкування до нього звернувся ОСОБА_1 із проханням відвезти його та ще трьох побратимів додому на автомобілі, що належить ОСОБА_1 . Він погодився та відвіз їх на вул. Садову у с. Ков`яги Богодухівського району Харківської області, де проживав один із побратимів та яка була першою адресою, за якою вони мали заїхати. Після прибуття за вказаною адресою ОСОБА_2 надійшло завдання, яке він мав виконати. У зв`язку з цим він зупинив автомобіль, однак двигун не вимикав, оскільки побратими залишилися в салоні автомобіля та мали чекати на його повернення. У цей час за ним, відповідно до попередньої домовленості, приїхав інший побратим, разом із яким він поїхав виконувати зазначене завдання. Після того як вони завершили справи та збиралися повертатися, йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що до місця їх перебування приїхали працівники поліції. Приблизно через десять хвилин ОСОБА_2 разом із побратимом повернувся до місця, де раніше залишив автомобіль та побратимів. На місці перебували працівники поліції, яким він повідомив, що саме він керував транспортним засобом, привіз побратимів за вказаною адресою та залишив автомобіль із працюючим двигуном, після чого поїхав з іншим побратимом у справах. Водночас, за словами свідка, його пояснення працівниками поліції до уваги прийняті не були.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 06 січня 2026 року о 23 год 30 хв керував транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений співробітниками поліції. 
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не виконував функцій водія та не керував транспортним засобом, узгоджуються з дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, відеозапис не містить фіксації руху автомобіля BMW X5 під керуванням ОСОБА_1 чи його зупинки працівникамиполіції. Навпаки, з моменту появи автомобіля BMW у полі зору відеокамери працівників поліції він перебуває у нерухомому стані з увімкненими фарами. Після зупинки службового автомобіля ОСОБА_1 виходить із задніх пасажирських дверей автомобіля BMW, а не з місця водія.
Крім того, безпосередньо з початку спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 послідовно заперечує факт керування ним транспортним засобом та повідомляє, що автомобілем керувала інша особа, яка їх привезла та невдовзі має повернутися. Зазначену позицію він висловлює ще до прибуття ОСОБА_2 на місце події.
Такі пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що саме він керував автомобілем BMW X5, привіз ОСОБА_1 та інших побратимів на вул. Садову у с. Ков`яги, залишив їх у салоні автомобіля з працюючим двигуном та поїхав з іншим побратимом виконувати отримане завдання.
Показання свідка ОСОБА_2 узгоджуються не лише з поясненнями ОСОБА_1 , а й з об`єктивно зафіксованими на відеозаписі обставинами, а саме: нерухомим положенням автомобіля на момент наближення працівників поліції, виходом ОСОБА_1 із задніх пасажирських дверей та його повідомленням працівникам поліції про те, що транспортним засобом керувала інша особа, яка невдовзі повернеться.
При цьому будь-яких доказів, які б спростовували показання ОСОБА_2 та підтверджували безпосереднє керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 у зазначений в протоколі час та місці, матеріали справи не містять.
Сам по собі факт належності автомобіля ОСОБА_1 , перебування останнього у салоні такого автомобіля та наявність у нього, за твердженням працівників поліції, ознак алкогольного сп`яніння не є достатніми доказами того, що саме він керував цим транспортним засобом.
Так само зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, саме по собі не може беззаперечно підтверджувати цю обставину, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не має наперед встановленої доказової сили та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі.
Таким чином, досліджена судом сукупність доказів не дає можливості поза розумним сумнівом встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 06 січня 2026 року о 23 год 40 хв.
За відсутності доведеного факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом сама по собі його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки обов`язок пройти такий огляд у контексті інкримінованого йому правопорушення покладається саме на особу, яка керує транспортним засобом.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що належними та допустимими доказами не доведено обов`язкової ознаки складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення — факту керування ним транспортним засобом, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 245, 247, 252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя            А.О. Логвінов