Справа № 364/922/26
Провадження № 3/364/284/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 25.08.2026 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2026 серії ВАД № 331936 щодо притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 19.08.2026 о 15:20, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, шарпав за одяг та штурхав, чим завдав шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. 
У судовому засіданні 01.09.2026 ОСОБА_1 вину визнав, ствердив викладені у протоколі обставини та зазначивши, що з потерпілою помирилися, а з часу події він припинив вживати алкогольні напої. 
Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також у суді ствердила обставини, викладені в згаданому протоколі, підтвердивши примирення з чоловіком. 
Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Заслухавши учасників справи та дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого. 

За загальним визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон) домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з пунктами 14, 17 частини першої статті 1 названого Закону: 
– психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
– фізичне насильство – форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім визнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, встановлена судом на підставі наявних в справі підтверджуючих доказів, зокрема: 
– формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з якої вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалою ОСОБА_2 (дружина), ризики оцінюються як низькі;
– рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП від 19.08.2026 про виклик поліції на службовий планшет, що надійшов 19.08.2026 о 15 год. 01 хв.;
– відеозаписами з нагрудних камер (після прибуття на місце події). 

У зв`язку з усім наведеним вище суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Обставин, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтею 35 КУпАП, судом не встановлено. 
Передбачених статтею 34 КУпАП обставин, що пом`якшують йому відповідальність за адміністративні правопорушення, судом також не встановлено.
Зважаючи на наведене та враховуючи особу правопорушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що на правопорушника ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 173-2 КУпАП, у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті. На переконання суду, такий вид адміністративного стягнення може забезпечити виправлення правопорушника; підстав для застосування інших видів адміністративного стягнення судом не вбачається.
Наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення не вбачається, оскільки відповідні положення статті 22 КУпАП не застосовуються, зокрема, до правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП. 
Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.
Керуючись частиною першою статті 173-2, а також статтями 33-35, 40-1, 221, 247, 251, 252, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Видати (надіслати) копії цієї постанови суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а після набрання постановою законної сили – прокурору, до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП – до відома.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя        Л. А. Макаренко 

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.