КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2026 року справа №640/12219/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМДЖИ РЕСУРС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮМДЖИ РЕСУРС» (далі – позивач та/або ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач та/або контролюючий орган), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» вказує, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки позивач не допустив порушень податкового законодавства України. При цьому, позивач зазначає, що операція з відступлення права вимоги не є об`єктом оподаткування ПДВ. Також, на переконання позивача, у межах спірних правовідносин відбулось зарахування однорідних вимог: однакових за природою та матеріальним змістом, що спростовує висновки відповідача про заниження ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» суми податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 11 186 611 гривень.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2022 відкрите провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 
12.09.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти позовних вимог та вказує, що у межах спірних правовідносин мало місце зарахування зустрічних вимог за договорами, які не є однорідними ані за своєю природою (договір поставки та договір позики), ані за матеріальним змістом (предметом договорів) та фактичною структурою коштів (фінансова вимога не містить у складі ПДВ, а кредиторська заборгованість по договору поставки сформована з ПДВ). Вказані обставини, на переконання відповідача, свідчать про заниження ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» суми податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 11 186 611 гривень.
19.09.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва від ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що всі господарські операції у межах спірних правовідносин спричинили реальні зміни майнового стану (як договори поставки по яким сформувалась кредиторська заборгованість, так і договір поворотної фінансової допомоги). 
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14.12.2022 вказаний Закон України опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
23.04.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 16.01.2023 №03-19/2632/23 «Про скерування за належністю справи» надійшли матеріали адміністративної справи №640/12219/22.
23.04.2024, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 справа №640/12219/22 прийнята до провадження судді Кушнової А.О., вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 06.08.2024.
06.08.2024 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 підготовче судове засідання відкладене на 03.09.2024 з метою надання відповідачу часу для ознайомлення з клопотанням позивача про призначення судової економічної експертизи.
29.08.2024 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копій первинних документів щодо господарських операцій з поставки товару.
03.09.2024 підготовче судове засідання зняте з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кушнової О.А. у щорічній відпустці. Наступне підготовче судове засідання призначене на 26.09.2024.
26.09.2024 підготовче судове засідання зняте з розгляду у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги в місті Києві. Наступне підготовче судове засідання призначене на 22.10.2024. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 задоволене клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи, призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручене судовому експерту з правом проведення економічних експертиз Машиніченку Олександру Анатолійовичу (свідоцтво №907; адреса: вулиця Лук`янівська, будинок 14, місто Київ, 04085); на вирішення судової економічної експертизи поставлені питання: чи підтверджуються документально та нормативно викладені висновки Головного управління ДПС у м. Києві в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 23.11.2021 № 86433/26-15-07-02-01-17/39931341 щодо порушень ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» норм податкового законодавства України, а саме: пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 11 186 611 гривень?; у разі підтвердження та/або часткового підтвердження порушень, викладених в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 23.11.2021 № 86433/26-15-07-02-01-17/39931341, встановити документально обґрунтовану суму заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за період, що перевірявся; попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до частини п`ятої статті Кодексу адміністративного судочинства України, статті 4 Закону України «Про судову експертизу»; провадження у справі зупинене до одержання результатів судової економічної експертизи.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2025 ухвала Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 – залишена без змін.
Супровідним листом від 19.11.2025 №01-11/18201/2025 матеріали адміністративної справи №640/12219/22 направлені судовому експерту Машиніченку Олександру Анатолійовичу (свідоцтво №907; адреса: вулиця Лук`янівська, будинок 14, місто Київ, 04085).
15.04.2026 до Київського окружного адміністративного суду від судового експерта Машиніченка Олександра Анатолійовича надійшли матеріали адміністративної справи №640/12219/22 та висновок експерта від 23.03.2026 №002/02-26, де по першому питанню вказано про непідтвердження порушення позивачем пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.3, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 11 186 611 гривень.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 провадження у справі поновлене, призначене підготовче судове засідання на 23.06.2026.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2026 підготовче судове засідання відкладене на 14.07.2026 з метою надання відповідачу часу для ознайомлення з висновком експерта від 23.03.2026 №002/02-26.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2026 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 23.07.2026.
21.07.2026 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м. Києві надійшли додаткові пояснення, де відповідач заперечує проти врахування судом висновку експерта від 23.03.2026 №002/02-26.
23.07.2026 до Київського окружного адміністративного суду від ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» надійшли додаткові пояснення, де позивач вказує на наявності правових підстав для врахування висновку експерта від 23.03.2026 №002/02-26 під час розгляду справи. 
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2026 витребувано у позивача додаткові пояснення щодо фактичної послідовності та економічної мети правочинів у межах спірних правовідносин, судове засідання відкладене на 06.08.2026.
04.08.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення на виконання вимог протокольної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2026. Зокрема, позивач вказує, що економічна мета укладення договору про зарахування зустрічних позовних вимог полягає в усуненні двох зустрічних платежів на однакову суму. 
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2026 вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження. 
Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в:
ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (ідентифікаційний код: 39931341, місцезнаходження: провулок Бехтеревський, будинок 12Б, місто Київ, 04053) зареєстроване як юридична особа 04.08.2015, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2021 №8228-п, на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13, статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призначена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» за період з 01.07.2019 по дату завершення перевірки.
За результатом проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві складений акт від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241, яким встановлене порушення пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 11 186 611 гривень за червень 2021 року.
07.12.2021 ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» подало до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241.
Листом від 21.12.2021 №39680/І/26-15-07-02-01-22 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило, що висновки акта перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 залишені без змін.
Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702, яким ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» збільшене податкове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13 983 263 гривні (з них 2 796 652 гривень – штрафні санкції).
12.01.2022 ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702.
Рішенням Державної податкової служби України від 05.07.2022 №6533/6/99-00-06-01-03-06 податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702 залишене без змін. 
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.
Як вбачається зі змісту акта перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241, висновок про порушення позивачем пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України мотивований таким: 
22.06.2021 ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» вчинено запис в бухгалтерському обліку Дт.685 Кт377на загальну суму 67 119 662 гривень 94 копійки без ПДВ, чим списано заборгованість по наданій позиці (без ПДВ) та фактично кредиторську заборгованість за поставлений товар (в суму якої включене ПДВ);
факт взаємозаліку зустрічних вимог відбувся за договорами, які не є однорідними ані за своєю юридичною природою (договір поставки та договір позики), ані за матеріальним змістом (предметом договорів) та фактичною структурою коштів (фінансова допомога не містить у складі ПДВ, кредиторська заборгованість за договорами поставки – містить ПДВ).
Так, судом встановлено, що між ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (Постачальник) та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Покупець) укладений договір поставки від 25.01.2017 №246.
Під час виконання договору поставки від 25.01.2017 №246 у ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» сформувалась кредиторська заборгованість перед ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» на суму 64 956 818 гривень 34 копійки з ПДВ.
Також між ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (Постачальник) та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Покупець) укладений договір поставки від 24.09.2020 №1254.
Під час виконання договору поставки від 24.09.2020 №1254 у ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» сформувалась кредиторська заборгованість перед ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» на суму 545 586 гривень 60 копійок з ПДВ.
Крім того, між ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (Постачальник) та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Покупець) укладений договір купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1.
Під час виконання договору купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1 у ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» сформувалась кредиторська заборгованість перед ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» на суму 1 617 258 гривень з ПДВ.
У подальшому між ПрАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» (Первісний кредитор), ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» (Новий кредитор) та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Боржник) укладені:
договір відступлення права вимоги (цесії) від 24.02.2021 №318 на суму 545 586 гривень 60 копійок, що виникла на підставі договору від 24.09.2020 №1254;
договір відступлення права вимоги (цесії) від 24.02.2021 №319 на суму 64 956 818 гривень 34 копійки, що виникла на підставі договору від 25.01.2017 №246.
Також між ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (Первісний кредитор), ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» (Новий кредитор) та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Боржник) укладений договір відступлення права вимоги (цесії) від 09.02.2021 №30/2021/19 на суму 1 617 258 гривень, що виникла на підставі договору від 01.09.2020 №39931341/1/20/1. 
09.04.2021 між ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» (Позикодавець) та ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» (Позичальник) укладений договір позики (надання поворотної фінансової допомоги) №210408-09, згідно з яким позивач надав ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» поворотну фінансову допомогу у розмірі 68 300 000 гривень без ПДВ. 
У акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 встановлено, що кошти у загальному розмірі 68 300 000 гривень перераховані ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» на розрахунковий рахунок ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС», що підтверджується платіжними дорученнями від 09.04.2021 №58 та №59 з призначенням платежу: «Поворотна фінансова допомога за договором №210408-09 від 09.04.2021 без ПДВ».
З урахуванням викладених обставин, між ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» сформувались грошові зобов`язання, а саме:
за договорами відступлення права вимоги (цесії) – на загальну суму 67 119 662 гривень 94 копійки, де ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» є боржником, а ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» – кредитором;
за договором позики – у розмірі 68 300 000 гривень, де ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» є боржником, а ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» – кредитором.
У подальшому між ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» та ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» укладений договір від 22.06.2021 №22/06-21 про зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 67 119 662 гривень 24 копійки, що виникли на підставі договорів відступлення права вимоги (цесії) від 24.02.2021 №318 та №319, від 09.02.2021 №30/2021/19 та договору позики від 09.04.2021 №210408-09. 
Між сторонами підписаний акт від 22.06.2021 №1 зарахування зустрічних вимог до договору від 22.06.2021 №22/06-21.
Відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. 
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Згідно з пунктами 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 601 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
У постанові від 29.07.2021 у справі №817/1200/15 Верховний Суд вказав, що при тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
Таким чином, сама по собі обставина того, що одна з вимог виникла з договорів поставки, а інша – з договору позики, на переконання суду, не свідчить про їх неоднорідність. Визначальним у такій ситуації є не юридична підстава виникнення зобов`язань, а характер самих вимог.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що у межах спірних правовідносинах обидві вимоги є грошовими (виражені у національній валюті – гривні) та спрямовані на сплату відповідної грошової суми: коштів за поставлений товар – на підставі договорів поставки від 25.01.2017 №246 та від 24.09.2020 №1254, договору купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1; грошової суми наданої поворотної фінансової допомоги – на підставі договору позики від 09.04.2021 №210408-09. 
Отже, за своїм матеріальним змістом вимоги, які виникли у ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» та ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» на підставі вказаних правочинів є грошовими, тобто однорідними.
При цьому, посилання відповідача на те, що поворотна фінансова допомога не містить ПДВ, тоді як заборгованість за договорами поставки включала ПДВ, не спростовує однорідності вимог.
Суд звертає увагу на те, що предметом зустрічних вимог були саме грошові кошти, а не товари, роботи, послуги чи суми податку як окремий предмет цивільно-правового зобов`язання. Так, наявність у складі ціни поставленого товару суми ПДВ характеризує структуру ціни відповідної поставки (товару) та податкові наслідки такої операції, однак не змінює грошової природи вимоги кредитора до боржника.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» до ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» у розмірі 67 119 662 гривень 94 копійки та вимога ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» до ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» у розмірі 68 300 000 гривень були зустрічними та однорідними, а проведене сторонами часткове зарахування у розмірі 67 119 662 гривень 24 копійки відповідало суті способу припинення зобов`язання, передбаченого статтею 601 Цивільного кодексу України.
Суд також наголошує, що контролюючим органом не встановлено ознак фіктивності договору позики або відсутності фактичного перерахування коштів. 
Натомість, у акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 міститься посилання на платіжні доручення від 09.04.2021 №58 та №59, якими підтверджено перерахування позивачем ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» грошових коштів у розмірі 68 300 000 гривень на виконання умов договору позики від 09.04.2021 №210408-09.
Суд також звертає увагу на те, що в акті перевірки у акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 контролюючий орган не ставить під сумнів економічну доцільність, ділову мету чи господарську спрямованість спірних операцій позивача, зокрема, надання поворотної фінансової допомоги ТОВ «РЕСАЙКЛІНГ СОЛЮШИНС» та подальшого зарахування зустрічних грошових вимог на підставі договору від 22.06.2021 №22/06-21.
Відповідачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що зазначені операції були позбавлені розумної економічної причини (ділової мети), здійснювалися виключно з метою отримання податкової вигоди або не відповідали реальному економічному змісту взаємовідносин між сторонами.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
За змістом до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою статтею 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг.
При цьому, пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України встановлює спеціальний обов`язок платника податку нарахувати податкові зобов`язання у разі, якщо придбані товари/послуги, необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування, в операціях, звільнених від оподаткування, в операціях у межах балансу платника податку для невиробничого використання або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
У постанові Верховного Суду від 27.12.2023 у справі №520/1287/22 міститься висновок про те, що передбачені пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України підстави нарахування податкових зобов`язань пов`язані з визначеною платником податку або такою, що фактично склалася, долею придбаних таким платником товарів (робіт, послуг) - напрямом їх використання. 
Також у постанові від 25.09.2025 у справі № 560/17705/24 Верховний Суд вказав, що для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
Отже, для застосування пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України необхідним є встановлення конкретної обставини – призначення придбаних товарів/послуг для відповідного використання або фактичного початку їх використання у визначених цією нормою операціях.
Суд звертає увагу на те, що у акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 контролюючий орган не встановив, що товари, придбані ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» за договорами поставки від 25.01.2017 №246, від 24.09.2020 №1254 та договором купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1, почали використовуватися або були призначені для використання в операціях, визначених пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.
Зокрема, відповідачем у акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 не встановлено, що такі товари: використовувалися в операціях, що не є об`єктом оподаткування; використовувалися в операціях, звільнених від оподаткування; передавалися для невиробничого використання; використовувалися в операціях, що не є господарською діяльністю позивача.
Натомість, єдиною обставиною, з якою відповідач пов`язує виникнення обов`язку щодо нарахування ПДВ на підставі пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, є припинення кредиторської заборгованості за договорами поставки від 25.01.2017 №246, від 24.09.2020 №1254 та договором купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1 шляхом зарахування зустрічних грошових вимог.
Суд наголошує, що припинення грошового зобов`язання перед постачальником (або новим кредитором) шляхом зарахування зустрічної грошової вимоги саме по собі не є операцією з товарами та не свідчить про зміну напряму чи характеру використання раніше придбаних товарів.
Так, позивач надав суду копії первинних документів (договорів, специфікацій, актів приймання-передачі, залізничних накладних), які підтверджують подальшу реалізацію покупцям шлакових матеріалів, отриманих за договорами поставки від 25.01.2017 №246, від 24.09.2020 №1254 та договором купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1. 
Таким чином, сукупність встановлених у справі обставин свідчить про відсутність правових та фактичних підстав для висновку контролюючого органу про виникнення у ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» обов`язку з нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.
Щодо твердження відповідача про порушення позивачем вимог пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.
За змістом пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, відповідні коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту здійснюються, зокрема, у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.
Натомість, у межах спірних правовідносин ні відповідачем у акті перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241, ні судом під час розгляду справи не встановлено зміни вартості товарів, поставлених позивачу на підставі договорів поставки від 25.01.2017 №246, від 24.09.2020 №1254 та договору купівлі-продажу від 01.09.2020 №39931341/1/20/1, фактів їх повернення, повернення авансового платежу чи іншої обставини, яка б свідчила про зміну суми компенсації вартості таких товарів.
Так, проведене зарахування зустрічних грошових вимог на підставі договору від 22.06.2021 №22/06-21 не змінювало вартості поставлених товарів, а лише припинило відповідні грошові зобов`язання у визначеному сторонами розмірі.
Отже, суд дійшов висновку про те, що зарахування зустрічних вимог не є підставою для коригування податкового кредиту відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.
Похідним є також посилання контролюючого органу на порушення позивачем пунктів 201.1, 201.7 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Судом вище встановлено, що зазначені положення регулюють порядок складання та реєстрації податкових накладних. 
Водночас, обов`язок зі складання податкової накладної за операцією, яка є об`єктом оподаткування, виникає за наявності відповідної операції та податкового обов`язку.
Оскільки судом не встановлено виникнення у позивача податкових зобов`язань за пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, відсутні й підстави вважати, що позивач був зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку із проведенням зарахування зустрічних вимог на підставі договору від 22.06.2021 №22/06-21.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що контролюючий орган не довів наявності передбачених Податковим кодексом України підстав для донарахування ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» податку на додану вартість у розмірі 11 186 611 гривень за червень 2021 року.
На переконання суду, висновки акта перевірки від 23.11.2025 №86433/26-15-07-02-01-017/39931241 у цій частині ґрунтуються на неправильному ототожненні цивільно-правової операції із зарахування зустрічних грошових вимог з операцією використання придбаних товарів та, як наслідок, на помилковому застосуванні відповідачем пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.5 статті 198 та пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702, яким ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» збільшене податкове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 13 983 263 гривні (з них 2 796 652 гривень – штрафні санкції) – є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, суд критично оцінює висновок судового експерта Машиніченка Олександра Анатолійовича від 23.03.2026 №002/02-26 та не бере його до уваги під час розгляду справи, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої-третьої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до положень частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. 
Згідно з частинами другою, третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Питання, які були поставлені перед експертом у цій справі, стосувались оцінки документального підтвердження висновків акта перевірки. Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до положень частини другої статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2024 у справі №640/21601/19.
Суд враховує, що поставлене перед експертом питання про порушення позивачем конкретних норм пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України – фактично передбачало вирішення питання щодо правильності застосування норм права та правової кваліфікації господарських операцій.
Проте, такі питання не належать до спеціальних економічних знань, оскільки експерт може встановлювати документальне підтвердження відповідних господарських операцій, правильність розрахунків та показників бухгалтерського чи податкового обліку. Натомість, експерт не може підміняти суд у визначенні того, чи виник у платника податку передбачений законом податковий обов`язок та чи порушив платник податків конкретні норми податкового законодавства.
Призначаючи експертизу ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2024, суд виходив, зокрема, з необхідності забезпечення сторонам рівних процесуальних можливостей у доведенні своїх доводів та заперечень. 
Водночас, призначення судом експертизи не означає, що її майбутній висновок заздалегідь визнається належним, достовірним та достатнім доказом або що суд зобов`язаний безумовно ураховувати останній під час розгляду справи.
Отже, з огляду на те, що висновок судового експерта Машиніченка Олександра Анатолійовича від 23.03.2026 №002/02-26 містить правову оцінку питань, вирішення яких належить до компетенції суду, суд під час розгляду справи не бере його до уваги як доказ.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» за подання позову сплатило судовий збір у розмірі 26 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 03.08.2022 №39638368.
Судовий збір у розмірі 26 000 гривень сплачений позивачем з огляду на ціну позову 13 983 263 гривень.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що 1 відсоток ціни позову у розмірі 13 983 263 гривень становить 139 832 гривень 63 копійки.
При цьому, пункт 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює обмеження максимального розміру судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою, а саме: не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб установлюється в розмірі 2 481 гривень.
Отже, максимальний розмір судового збору за подання юридичною особою у 2022 році адміністративного позову майнового характеру становить 24 810 гривень (2 481х10).
Таким чином, позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж це встановлено положеннями Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи викладене, з огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про відшкодування судового збору у розмірі 24 810 гривень на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління ДПС у м. Києві.
На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 №00955070702, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві.
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМДЖИ РЕСУРС» (місцезнаходження: провулок Бехтеревський, будинок 12Б, місто Київ, 04053, ідентифікаційний код: 39931341) судовий збір у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вулиця Шолуденка, будинок 33/19, місто Київ, 04116, ідентифікаційний код ВП: 44116011).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.