ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
07.07.2026	Справа № 910/2564/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши справу 
за позовом Фермерського господарства "Краківське" 
до 1. Міністерства юстиції України 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз Північ 
треті особи: 1. Державний реєстратор Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведська Олеся Алєйзівна 
2. Державний реєстратор Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котляров Олексій Ігорович
про скасування наказу

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Краківське" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз Північ" з вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1849/5 від 15.05.2023 "Про задоволення скарги".
Ухвалою суду від 12.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
20.03.2026 відповідач 1. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що ним був дотриманий порядок розгляду скарги, а прийнятий ним наказ відповідає вимогам чинного законодавства.
30.03.2026 відповідач 2. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачем 1. був дотриманий порядок розгляду скарги, а прийнятий ним наказ відповідає вимогам чинного законодавства.
Правом подачі відповіді на відзиви позивач не скористався.
У судовому засіданні 12.05.2026 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
У судовому засіданні 07.07.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідачів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 Міністерством юстиції України (відповідач 1.) винесено наказ № 1849/5 "Про задоволення скарги" відповідно до якого вирішено:
1) Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ ПІВНІЧ" від 13.04.2023 № 242 задовольнити.
2) Скасувати рішення від 10.08.2022 №№ 64443027, 64442497, 64442778, 64442156, від 12.08.2022 №№ 64478561, 64478076, 64478303, 64477706, від 12.11.2022 №№ 65448640, 65448747, від 12.12.2022 №№ 65752967, 65738864, 65752989, 65752956, 65752977, від 15.12.2022 №№ 65787570, 65787436 від 16.12.2022 №№ 65814881, 65814803, 65814915, 65814949, від 21.12.2022 №№ 65865122, 65865494, від 22.12.2022 №№ 65869667, 65869674, 65869631, від 24.12.2022 №№ 65909154, 65909170, 65909160, 65909144, 65909177, від 17.01.2023 № 66109020, від 06.03.2023 № 66673418, від 14.03.2023 № 66767547, прийняті державним реєстратором Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведською Олесею Алєйзівною.
3) Скасувати рішення від 10.04.2023 №№ 67145340, 67145538, 67145601, 67145647, 67144720, від 11.04.2023 №№ 67149782, 67149375, 67149542, 67149453, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котляровим Олексієм Ігоровичем.
4) Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведській Олесі Алєйзівні, державному реєстратору Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котлярову Олексію Ігоровичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.
5) Виконання пункту 2, 3 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
6) Виконання пункту 4 наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".
Оскаржуваний Наказ № 1849/5 винесено на підставі Висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 10.05.2023 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ ПІВНІЧ" від 13.04.2023 № 242, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2021 за № СК-4048-21. 
В указаному Висновку викладено, зокрема, таке:
- державні реєстратори Недведська О.А. та Котляров О.І. прийняли оскаржувані рішення за наявності підстав для відмови , в державній реєстрації прав, порушивши статті 10, 18, 23, 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі також - Закон", а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі документів, поданих для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, оскільки угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі підписані особою, яка відповідно до статуту мала обмеження щодо таких повноважень;
- оскаржувані рішення прийняті державним реєстратором Недведською О.А., щодо проведення державної реєстрації права оренди на земельні ділянки за ФГ "КРАКІВСЬКЕ", підлягають скасування як похідні від прийнятих з порушенням оскаржуваних рішень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що спірний Наказ № 1849/5 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а Висновок від 10.05.2023 зроблений внаслідок неповного та невірного з`ясування обставин справи та неправильного тлумачення норм права.
Крім того, позивач наголошує, що відповідач порушив процедуру розгляду скарги ТОВ "РАЙЗ ПІВНІЧ", не повідомив заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду скарги та не направив позивачеві копії скарги разом із доданими до неї документами, оголошення про розгляд скарги містило не повну інформацію, щодо реєстраційних дій, які є предметом розгляду скарги.
На думку позивача, він був фактично позбавлений можливості дізнатись про дату, час та місце розгляду скарги, а також бути присутнім під час розгляду скарги та надавати відповідні письмові пояснення.
Також, позивач вважає, що Міністерством юстиції не виконано обов`язків щодо дослідження питання про дотримання вимог Закону щодо строків на подання скарги скаржником.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.
Відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.
Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 (далі також - Порядок № 1128), яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (тут і надалі по тексту в редакції, чинній на момент розгляду вищезазначеної скарги).
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначено статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", зокрема, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Відповідно до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами.
Рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду (пункт 19 Порядку №1128). Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").
Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі також - Закон), державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства та перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Абзацом першим частини першої статті 22 Закону встановлено, що документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частинами п`ятою та шостою статті 18 Закону, встановлено, що у разі якщо державна реєстрація прав проводиться не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, державний реєстратор обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, направлених на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав. Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо особи, якій належить нерухоме майно на певному речовому праві, та щодо особи, яка набуває певних речових прав. Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства України, здійснюється шляхом отримання з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про таку особу, у тому числі про її установчі документи, та перевірки відповідності реєстраційної дії, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону, державна реєстрація іншого речового права проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Пунктами 3, 4, частини першої, абзацом першим частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що підставами для відмови в державній реєстрації прав є випадки, коли, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи відповідач 2. є орендарем земельних ділянок на підставі договорів оренди, укладених між скаржником та власниками земельних ділянок, які були належним чином зареєстровані відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення прав оренди.
З відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що оскаржувані рішення 1, 2 на підставі яких було проведено державну реєстрацію припинення права оренди, були прийняті за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію іншого речового права (далі - заяви), до яких додано угоди про розірвання договорів оренди та відомості з Державного земельного кадастру, сформовані державними реєстраторами Недведською О.А. та Котляровим О.І. при реєстрації заяв.
Під час складання Висновку Колегією встановлено, що відповідно до пункту 8.19 статуту ТОВ "РАЙЗ ПІВНІЧ", затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "РАЙЗ ПІВНІЧ" від 17.06.2021, (далі - Статут) до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, надання згоди директору товариства на укладання правочинів (договорів/додаткових угод) до договорів оренди землі щодо їх припинення/розірвання заміни сторони-орендаря/зміну терміну оренди, правочинів, згідно яких право оренди (користування) земельною ділянкою передається третім особам. Окрім того, зазначені обмеження підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 23 Закону подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.
Відповідно до абзацу першого пункту 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, (далі - Порядок № 1127) у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.
При цьому, відповідно до пункту 8 частини першої статті 24 Закону державний реєстратор відмовляє в державній реєстрації прав у разі, якщо після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.
Отже, за результатом дослідження обставин, викладених у скарзі, документів, відомостей Державного реєстру прав, Колегія дійшла висновку, що державні реєстратори Недведська О.А. та Котляров O.І. прийняли оскаржувані рішення 1,2 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, порушивши статті 10, 18, 23, 24 Закону, а тому оскаржувані рішення 1, 2 підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі документів, поданих для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, оскільки угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі підписані особою, яка відповідно до статуту мала обмеження щодо таких повноважень.
Відповідно до підпункту 5 пункту 9 Порядку розгляду скарг на рішенням дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами), (далі - Постанова № 1128), під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Відтак, оскаржувані рішення 3, прийняті державним реєстратором Недведською О.А., щодо проведення державної реєстрації права оренди на земельні ділянки - 1 за ФГ "Краківське", підлягають скасування як похідні від прийнятих з порушенням оскаржуваних рішень 1, 2.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги на рішення у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, зокрема, про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав).
Частиною сьомою статті 37 Закону у разі задоволення скарги на рішення у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України приймає рішення, зокрема, про скасування рішення державного реєстратора.
Крім того, реалізуючи свої повноваження у сфері державної реєстрації прав, згідно з пунктом 4 частини сьомої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, зокрема про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру ) прав.
Водночас, відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на неї.
Згідно ж із статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та норм Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Враховуючи те, що державна реєстрація права оренди є гарантією непорушності цього права, то умисне або недбале здійснення державним реєстратором своїх повноважень, що має наслідком порушення прав громадян або прав інших суб`єктів цивільно-правових відносин, беззастережно потребує вжиття відповідних заходів реагування.
Відтак, встановлення факту прийняття державними реєстраторами Недведською О.А. та Котляровим О.І. неправомірних рішень щодо державної реєстрації припинення права оренди, прийнятого за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав, з урахуванням характеру та наслідків, які фактично призвели до порушення прав скаржника, і є підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді блокування державним реєстраторам Недведській О.А. та Котлярову О.І. доступу до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці.
Наказом Міністерства юстиції України від 15.05.2023 № 1849/5, враховуючи виявлені Колегією порушення під час вчинення реєстраційних дій, з врахуванням рекомендацій викладених у Висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 10.05.2023 року щодо розгляду скарги від 13.04.2023 за № СК-1491-23 вирішено - задовольнити скаргу у повному обсязі.
Пунктом 9 Порядку встановлено, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема, шляхом перевірки відомостей, що містяться в реєстрах, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 
- чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
- чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 
- чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 
- чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 
- які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Відтак, зважаючи на прийняття державними реєстраторами рішень з порушенням вимог законодавства, то Колегією та Міністерством зроблено вірний висновок про скасування таких рішень.
Вказані обставини встановленні рішенням Господарського суду Києва від 11.04.2024 у справі № 910/8444/23, яке набрало законної сили.
Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Враховуючи викладене обставини, які встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 у справі № 910/8444/23, яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення та повторного доведення не потребують.
Посилання позивача на недотримання скаржником строків на звернення зі скаргою, є безпідставними, оскільки вищевказаним судовим рішенням було встановлено, що скаржником було підтверджено дотримання строків, тому підстав для відмови у розгляді скарги по суті у відповідача 1. не було.
Також рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2024 у справі № 910/8444/23 було встановлено, що Міністерством юстиції України своєчасно було розміщено оголошення про розгляд скарги, було вжито всі можливі заходи, для своєчасного, належного повідомлення заінтересованих осіб про розгляд скарги.
Тому доводи позивача про порушення порядку розгляду скарги є безпідставними.
Враховуючи викладене, позивачем не доведено порушення відповідачем 1. порядку розгляду скарги та вимог чинного законодавства при прийнятті наказу № 1849/5 від 15.05.2023 "Про задоволення скарги", а тому у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід 
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240 Господарський суд міста Києва
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову Фермерського господарства "Краківське" відмовити повністю.
2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.
Повне рішення складено 20.07.2026.

Суддя О.М.Ярмак