П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17399/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
29 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 057050010523 від 01.09.2025 про відмову позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1985 по 28.08.1986, з 04.10.1986 по 18.01.1987, з 01.06.1987 по 18.09.1991, з 18.09.1991 по 01.09.1993 та з 01.07.2000 по 16.02.2001; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1985 по 28.08.1986, з 04.10.1986 по 18.01.1987, з 01.06.1987 по 18.09.1991, з 18.09.1991 по 01.09.1993 та з 01.07.2000 по 16.02.2001 та призначити пенсію за віком з 23.08.2025.
1.2 В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами..
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 23.08.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом №1058-IV.
2.2 За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області та відповідно за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.09.2025 № 057050010523.
2.3 За доданими документами до страхового стажу не зараховано, зокрема:
- період роботи з 01.12.1985 по 28.08.1986, оскільки дата наказу про прийняття (15.04.1986) не відповідає даті прийняття та дата наказу про звільнення ( 15.05.1986) не відповідає даті звільнення.
- період роботи з 04.10.1986 по 18.01.1987, оскільки відсутня назва підприємства та дана наказу про прийняття (14.01.1987) не відповідає даті прийняття;
- період роботи з 01.06.1987 по 18.09.1991 та з 18.09.1991 по 01.09.1993, оскільки в записах про звільнення нечитабильна печатка;
- період роботи з 01.07.2000 по 16.02.2001, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про роботу.
Позивача повідомлено, що її страховий стаж становить 27 років 05 місяців 04 дні.
2.4 Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 057050010523 від 01.09.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1985 по 28.08.1986, з 04.10.1986 по 18.01.1987, з 01.06.1987 по 18.09.1991, з 18.09.1991 по 01.09.1993 та з 01.07.2000 по 16.02.2001 та призначити пенсію за віком з 23.08.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області..
3.2 Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Не погоджуючись ухваленим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що на думку останнього призвело до неправильного вирішення питання.
4.2 Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Право на соціальний захист та пенсійне забезпечення є конституційним правом громадян України, що базується на положеннях статей 19, 46 Конституції України та нормах спеціального законодавства, що регулюють питання зарахування страхового стажу та призначення пенсій за віком.
1.2 Відповідно до статті 46 Конституції України кожен має право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
1.3 Загальні засади, принципи та механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, порядок призначення та обчислення стажу визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
1.4 Згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, у період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
1.5 Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до її впровадження (до 01.01.2004) — на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше.
1.6 Частиною першою статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та пунктами 1– 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
1.7 Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, або архівними установами.
1.8 Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що наявність належним чином оформленої трудової книжки із записами про періоди роботи є первинною та достатньою підставою для зарахування відповідних періодів до трудового (страхового) стажу особи.
1.9 Аналогічний правовий підхід щодо пріоритетності трудової книжки як основного документа про стаж викладено в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17.
1.10 Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.08.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
1.11 Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 057050010523 від 01.09.2025 (прийнятим за принципом екстериторіальності) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через нібито відсутність необхідного страхового стажу.
1.12 Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення вимог під час оформлення трудової книжки позивачки, колегія суддів зазначає, що формальні недоліки, описки чи огріхи у заповненні кадрово-облікової документації, допущені роботодавцем, не можуть слугувати підставою для обмеження чи позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист.
1.13 Апеляційний суд наголошує, що працівник не відповідає за якість та правильність ведення кадрової документації роботодавцем і не зобов`язаний контролювати дотримання кадровою службою правил заповнення трудових книжок. Неналежне виконання підприємством своїх обов`язків із ведення діловодства не може перекладати на громадянина негативні наслідки та тягар доведення правдивості відомостей, внесені до офіційного документа.
1.14 Зазначена вища правова позиція є сталою у судовій практиці та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.
1.15 При цьому посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 155/1180/17 є безпідставним, оскільки у вказаній справі досліджувалися зовсім інші фактичні обставини (відсутність системних записів та підписів), які не є тотожними обставинам даної справи.
1.16 Оскільки подана позивачкою трудова книжка містить усі необхідні, послідовні та завірені печатками записи про спірні періоди роботи (з 01.12.1985 по 28.08.1986, з 04.10.1986 по 18.01.1987, з 01.06.1987 по 18.09.1991, з 18.09.1991 по 01.09.1993 та з 01.07.2000 по 16.02.2001), відсутність додаткових довідок не позбавляє ці записи юридичної сили, а відтак відсутні будь-які законні підстави для виключення цих періодів зі страхового стажу позивачки.
1.17 З урахуванням зарахування вказаних спірних періодів роботи, загальний страховий стаж позивачки є достатнім для реалізації права на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.
1.18 З огляду на це суд першої інстанції дійшов абсолютно обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваного рішення пенсійного органу та наявність підстав для його скасування.
1.19 Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що зобов`язання зарахувати періоди роботи є втручанням у дискреційні повноваження Пенсійного фонду, колегія суддів виходить з того, що в даному випадку, встановивши наявність у позивачки підтвердженого стажу та відсутність у відповідача законодавчих підстав для відмови, у суб`єкта владних повноважень виникає виключний обов`язок зарахувати цей стаж та призначити пенсію.
1.20 Суд також враховує правову позицію, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 806/965/17 та від 27 вересня 2021 року у справі № 380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
1.21 Відтак, зобов`язання органу Пенсійного фонду зарахувати конкретні періоди роботи та повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків, викладених судом в цьому рішенні, не є втручанням у дискрецію, а є належним відновлення правового стану особи.
1.22 Щодо тверджень апелянта про порушення норм процесуального права у зв`язку з одночасним «визнанням протиправним» та «скасуванням» рішення, апеляційний суд зазначає, що формулювання резолютивної частини рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, згідно з якою у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про «визнання протиправним та скасування індивідуального акта». 
1.23 У даному випадку рішення суб`єкта владних повноважень скасовано як протиправне від моменту його прийняття, що узгоджується із завданнями адміністративного судочинства та роз`ясненнями Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 № 7.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
2.3 Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Кузьмишин В.М.
Судді | | | Сушко О.О.    Сапальова Т.В.