Справа № 700/350/26 
Провадження № 2/700/407/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Бесараб Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/350/26 провадження №2/700/407/26 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача – Колеснікова Ірина Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А H О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Колеснікової Ірини Олександрівни звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір (оферти) №09.04.2023-100002387 відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 42 дні, дата повернення кредиту 19.08.2023. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредиту. Комісії договором не встановлені. Спосіб надання кредиту шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXX-8596.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, відповідно до договору від 09.07.2023 та квитанції про перерахунок коштів надало відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі – 5646,00 грн., що складається з тіла кредиту - 3000 грн., процентів – 2646,00 грн. З урахуванням вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №09.04.2023-100002387 від 09.07.2023 року в розмірі 5646,00 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в позовній заяві вказав про слухання справи у його відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі та судові повістки про судове засідання, рекомендованою поштовою кореспонденцією,які повернуті на адресу суду в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, про призначення судового засідання на 20.07.2026 відповідач повідомлявся шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали даної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Судом із матеріалів справи встановлено, що 09.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1  укладено  кредитний договір (оферти) №09.07.2023-100002387, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 42 дні, процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Дата повернення кредиту – 19.08.2023. Комісії договором не встановлені. Вказаний договір підписаний відповідачем використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором Р763.
Відповідно до п.3.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 5168-75XX-XXX-8596.
Згідно з п. 4.3. Договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу – день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1 Договору Позичальник зобов`язується використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця.
24.08.2023 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується квитанцією, проведеною АТ КБ «ПриватБанк» через системи LiqPay № 2337469125 від 09.07.2023 про перерахунок коштів на платіжну картку відповідача, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Згідно довідки розрахунку за кредитним договором  заборгованість ОСОБА_2 складає:
- 3000,00 грн – основний борг;
- 2646,00 грн - проценти;
В загальному розмірі -5646,00 грн.
Проценти по кредиту нараховані за період з 09.07.2023 по 19.08.2023. 
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідач не сплатила в повному обсязі позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір №09.07.2023-100002387 від 09.07.2023, однак умови договору порушив, що не спростовано відповідачем.
Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з відповідача на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованості в загальному розмірі 5646,00грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3000,00 грн., по процентам в розмірі 2646,00 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги товариства обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00088569 від 18.03.2026 
Керуючись ст. ст. 77-81, 89, 95, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача – Колеснікова Ірина Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.07.2023-100002387 від 09.07.2023 у розмірі 5646,00 (п`ять тисяч шістсот сорок шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м.Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833, р/ НОМЕР_1 , МФО 305299;
представник позивача: Колеснікова Ірина Олександрівна (довіреність від 03.03.2026 №0303/26-02), РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м.Київ, 01032;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ