РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
13 липня 2026 р.  Справа № 120/13946/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: Приватної агрофірми "Вікторія" (с. Українське, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23053)
до: Управління державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, 21021)
про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Приватна агрофірма "Вікторія" (далі - позивач) з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на траснпорті (далі - відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 14.08.2025 №000682 про застосування адміністративно-господарського штрафу. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 14.08.2025 прийнято постанову про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу №ОПШ000682. На переконання позивача, зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без належного врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм законодавства. Так, як зауважує позивач, підставою для винесення оскаржуваної постанови став акт №ОАР0000309 від 29.07.2025 про проведення рейдової перевірки транспортного засобу Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Granalu д.н.з. НОМЕР_2 . Під час документального контролю посадовими особами відповідача зроблено висновок про перевищення вагових норм на 31,56%, що, на думку позивача, є безпідставним. Позивач вказує, що під час складання акта перевірки посадові особи відповідача посилалися на товарно-транспортну накладну №3 від липня 2025 року, яка фактично не містила дати її складання та не стосувалася вантажу, що перевозився, а тому не може вважатися належним доказом при проведенні документального габаритно-вагового контролю. На переконання позивача, у випадку відсутності належної товарно-транспортної накладної уповноважені особи відповідача мали б здійснити точний габаритно-ваговий контроль із використанням зважувального обладнання відповідно до вимог Порядку №879, чого зроблено не було. Таким чином, висновки про перевищення вагових параметрів транспортного засобу ґрунтуються виключно на припущеннях і неналежних доказах. Крім того, позивач зауважує, що в акті перевірки неправильно зазначено місце її проведення автомобільну дорогу О-02-01-10 (місцевого значення), хоча фактично транспортний засіб був зупинений на перехресті автодоріг М21 та О-02-01-10. В акті відсутня будь-яка прив`язка до населеного пункту чи іншого географічного об`єкта, що унеможливлює встановлення точного місця проведення перевірки, а також підтверджує порушення вимог до оформлення офіційних документів. Також позивач зазначає, що на вказаній ділянці дороги відсутні дорожні знаки, які б визначали її статус як дороги місцевого значення, що унеможливлює покладення на перевізника обов`язку дотримання відповідних вагових обмежень. Враховуючи наведене в сукупності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 08.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
13.10.2025 за вх.№64054/25 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 20.10.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
03.11.2025 за вх.№69484/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що 29.07.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом GRANALU, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що використовувався автомобільним перевізником. Посадовими особами виявлено факт перевезення подільного вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а саме зафіксовано перевезення вантажу з повною масою транспортного засобу 38,775 т при допустимих 24 т (для доріг місцевого значення), що у відсотках складає 61,56% (перевищення нормативно-вагових параметрів на понад 30%). Під час проведення рейдової перевірки водієм надано товарно-транспортну накладну №3 від липня 2025 року, у якій не проставлено точну дату, проте на підставі відомостей якої шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу було визначено загальну масу ТЗ. За результатами проведеної перевірки посадовими особами складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР 000309 від 29.07.2025, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритно-вагових параметрів №ОАВ 000062 від 29.07.2025 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0052455 від 29.07.2025. Відповідач зауважує, що проводився саме документальний габаритно-ваговий контроль, який за змістом Порядку №879 не передбачає безпосереднього процесу зважування чи застосування спеціального обладнання, а здійснюється виключно на підставі перевірки документів. Обов`язок із забезпечення та пред`явлення належних документів на вантаж покладено законом на перевізника та водія, а тому доводи позивача про відсутність у ТТН дати або її невідповідність вантажу є безпідставними, оскільки жодних інших документів водій під час перевірки та перевізник під час розгляду справи не надали, а до позову додано аналогічну ТТН. Відповідач наголошує, що позивача належним чином запрошено листом від 31.07.2025 вих. №67722/23/24-25 для участі у розгляді справи. Розгляд справи здійснювався за участі представника позивача, який надав лист №200 від 25.09.2025, проте вчиненого порушення в повній мірі не спростував. Щодо місця проведення перевірки та статусу автодороги, то відповідач зазначає, що ділянка дороги О-02-01-10 «Бар — Шаргород — Нові Хоменки» за розпорядженням Вінницької ОВА №25-р від 13.06.2023 офіційно належить до автомобільних доріг місцевого значення з обмеженням руху ТЗ загальною масою понад 24 т. Твердження позивача про відсутність дорожніх знаків та недоліки в описі місця зупинки відповідач вважає безпідставними, оскільки організація дорожнього руху та встановлення знаків не належать до компетенції Укртрансбезпеки згідно з Положенням №103, а обов`язок ознайомитися зі статусом доріг перед початком маршруту покладено на перевізника. Враховуючи викладене, на переконання відповідача, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
12.11.2025 за вх.№71539/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.
17.11.2025 за вх.№72525/25 відповідачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив.
Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
29.07.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено рейдову перевірку транспортних засобів, серед яких транспортний засіб марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Granalu» д.н.з. НОМЕР_2 .
За результатами проведеної перевірки уповноваженими особами складено акт №ОАР 000309 від 29.07.2025 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Так, перевіркою встановлено, що перевезення вантажу здійснювалось позивачем із перевищенням встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху вагових норм, а саме: під час документального контролю виявлено, що загальна маса транспортного засобу становить 38,775 т, що на 61,56% перевищує норматив в 24 т, встановлений для доріг загального користування місцевого значення.
Вказані висновки зроблено на підставі товарно-транспортної накладної №3 від липня 2025 року, складеної позивачем.
У зв`язку з виявленим порушенням посадовими особами Укртрансбезпеки складено довідку №0052455 від 29.07.2025 про результати здійснення габаритно-вагового контролю акту №ОАВ000062 від 29.07.2025 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. 
Від надання пояснень щодо виявленого порушення та підпису акту №ОАР 000309 від 29.07.2025 водій відмовився, про що зазначено в самому акті.
Листом від 31.07.2025 позивача запрошено для участі у розгляді справи на 14.08.2025.
14.08.2025 позивач прибув на розгляд справи.
За наслідками проведеного розгляду справи, відповідачем винесено постанову №ОПШ 000682 від 14.08.2025 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51 000 грн за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 зазначеного закону.
Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567, в редакції, чинній на дату проведення перевірки).
За змістом п. 3 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
За змістом п. 4, 5 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу. 
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
П. 13 Порядку № 1567 передбачено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки). 
У разі виявлення в ході рейдової перевірки порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових вантажів посадовою особою додатково складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів за формою згідно з додатком 3 або акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за формою згідно з додатком 4.
За приписами п. 13-17, 19 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Акт проведення перевірки, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складаються у письмовій формі (паперовій або електронній формі). Акти в електронній формі можуть бути роздруковані, зокрема у вигляді стрічки, за допомогою спеціальних технічних пристроїв із зазначенням відомостей, передбачених формою відповідного акта.
Копія акта проведення перевірки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів видається водію транспортного засобу (за винятком відмови від їх отримання), про що посадова особа робить в актах відповідні записи, а у разі відмови водія транспортного засобу від отримання, копія акта проведення перевірки надсилається автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі.
Матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру”.
У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.
За результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник: за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.
Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пп. 4, 5-1, 11 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; 
документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; 
точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
Згідно з п. 3 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції
Пунктами 3, 4, 6 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, власниками (балансоутримувачами) зон габаритно-вагового контролю і підприємствами.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку №879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.
Згідно з матеріалами справи, під час рейдової перевірки посадовими особами відповідача шляхом проведення документального габаритно-вагового контролю встановлено перевищення позивачем вагових параметрів транспортного засобу.
Так, під час проведення 29.07.2025 документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що маса транспортного засобу з вантажем становить 38, 775 тонни, що перевищує нормативно максимально допустиму масу для такого транспортного засобу (визначену п. 22.5 Правил дорожнього руху України) 24 тонни, на 61,56%.
Вказаний контроль здійснений на підставі відомостей, відображених в товарно-транспортній накладній № 3 від липня 2025 року.
Водночас, позивач надав до суду іншу товарно-транспортну накладу без номеру без конкретної дати (зазначено лише липень 2025), на вантаж «ячмінь», тоді як у товарно-транспортній накладній №3 від липня 2025 року, що надана водієм при проведенні перевірки, вказано вантаж «пшениця урожаю 2025».
При цьому позивач наголошує, що товарно-транспортна накладна без конкретної дати її виписки не могла братися до уваги при проведенні документального габаритно-вагового контролю, адже не містила обов`язкової інформації.
В контексті наведеного суд, перш за все, враховує, що Верховний Суд у постанові від 14.11.2024 у справі №440/8156/23 зазначив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, суд не приймає надану позивачем товарно-транспортну накладну, оскільки фактично вона була відсутня під час руху транспортного засобу з вантажем та проведення рейдової перевірки.
Також суд наголошує, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила №363), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 11.1 Правил №363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Відповідно до п. 11.3 Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.
Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.
За змістом п. 11.4 Правил №363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.
Отже, обов`язок щодо виписки, належного наповнення та засвідчення підписом усіх примірників ТТН покладається саме на вантажовідправника.
Оскільки у спірних правовідносинах Приватна агрофірма "Вікторія" одночасно виступала і вантажовідправником, і автомобільним перевізником, обов`язок із безумовного дотримання вимог щодо повноти та правильності заповнення реквізитів первинного документа лежав виключно на самому позивачеві. 
Суд наголошує, що наявність певних недоліків або дефектів у заповненні ТТН, які допущені самим перевізником при її оформленні та видачі водієві в рейс, не може бути підставою для визнання такого документа недійсним у контексті фіксації вагових параметрів, а також не може звільняти правопорушника від адміністративно-господарської відповідальності. 
Недоліки форми документа не нівелюють і не спростовують змісту зафіксованих у ньому фактичних даних щодо маси вантажу ("пшениця урожаю 2025"), з якими погодився водій, підписавши накладну та розпочавши рух за маршрутом. 
Стосовно тверджень позивача про некоректне відображення в акті первірки місця зупинки (автодорога М21 та О-02-01-10 замість чіткої прив`язки до географічного об`єкта) та відсутність дорожніх знаків, що вказують на статус дороги місцевого значення, суд зазначає наступне.
Пунктом 13-17 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка може здійснюватися на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час, включаючи зони габаритно-вагового контролю та перехрестя. 
Вказівка в акті перевірки автомобільної дороги О-02-01-10 «Бар-Шаргород-Нові Хоменки» є достатньою ідентифікацією місця контролю.
За змістом ст. 12 Закону України «Про автомобільні дороги» маршрутне орієнтування користувачів доріг місцевого значення належить до безпосередніх повноважень обласних державних адміністрацій. 
Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) діє на підставі Положення №103 і не наділена жодними повноваженнями щодо встановлення чи розміщення дорожніх знаків, а тому посилання позивача на відсутність таких знаків у контексті вини посадових осіб відповідача є безпідставними та виходять за межі його компетенції. 
При цьому, за приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, загальна маса яких перевищує встановлені норми, дозволяється виключно за погодженням з відповідними органами у визначеному Кабміном порядку (за наявності дозволу). 
Статтею 49 цього ж Закону чітко передбачено, що саме користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог законодавства, несуть одноосібну відповідальність. 
Невжиття перевізником заходів для перевірки статусу дороги перед початком руху та посилання на відсутність знаків не звільняє від обов`язку виконувати вимоги п. 22.5 ПДР України.
Щодо доводів позивача про протиправність процедури габаритно-вагового контролю у вказує наступне. 
Так, позивач стверджує, що оскільки посадовими особами була складена довідка №0052455, яка, на його думку, оформлюється виключно за наслідками точного контролю (зважування), відповідач порушив процедуру, не провівши інструментального зважування за відсутності «належної» ТТН. 
Пунктом 16 Порядку №879 чітко визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. 
Відповідно до пп. 5-1 п. 2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль — це визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси ТЗ та маси вантажу. 
Цей вид контролю є самостійним, проводиться виключно на підставі перевірки документів і технологічно взагалі не передбачає фізичного зважування автомобіля на ваговому обладнанні. 
Факт відображення результатів документального контролю у бланку довідки №0052455, де уповноважені особи прямо зазначили про проведення саме документального, а не точного контролю, є лише способом фіксації перевірки та жодним чином не впливає на склад виявленого правопорушення. 
Матеріалами справи чітко підтверджено арифметичний розрахунок: власна маса ТЗ + маса вантажу за ТТН №3 = 38,775 тонн, що за норми у 24 тонни становить 61,56% перевищення. 
Сам по собі факт заповнення форми довідки не нівелює достовірності внесених відомостей та не свідчить про ухилення відповідача від встановленої процедури.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом; факт вчинення позивачеві правопорушення, передбаченого абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу) доведений матеріалами рейдової перевірки, а тому оскаржувана постанова №ОПШ000682 від 14.08.2025 є правомірною.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви Приватної агрофірми "Вікторія" до Управління державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №ОПШ000682 від 14.08.2025 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: Приватна агрофірма "Вікторія" (с. Українське, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23053, код ЄДРПОУ 30870291)

Відповідач: Управління державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, 21021)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею13.07.2026 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна