Справа № 216/4817/26
провадження 2/216/4042/26

РІШЕННЯ
іменем України 
ЗАОЧНЕ
14 липня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Маланюка О.Я.
за участю секретаря судового засідання - Агурейчевої А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), через свого представника - адвоката Адвокатського об`єднання «АПОЛОГЕТ» Усенка Михайла Ігоровича, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1429535 від 03.02.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора було укладено Договір про споживчий кредит № 1429535. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 29 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 2,00% за кожен день користування. Також договором передбачено нарахування одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 800,00 гривень. Кредитодавець умови договору виконав повністю та перерахував кошти на картковий рахунок відповідача.
29.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ, згідно з яким право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1429535 перейшло до позивача.
Позивач вказує, що відповідач у встановлений строк та надалі зобов`язання за Кредитним договором не виконав, суму кредиту та нараховані платежі не повернув. У зв`язку з цим, станом на 14.04.2026 року утворилася заборгованість у розмірі 25440,00 гривень, яку позивач просить стягнути в повному обсязі. Заборгованість складається з: 8000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16640,00 гривень - прострочена заборгованість за відсотками; 800,00 гривень - прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Також позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 гривень та 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 22.06.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 01.07.2026 року, у яке не явився відповідач та на 14.07.2026 року, у яке повторно не явився відповідач.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та засобами зв`язку (СМС повідомлення та повідомлення у Viber). Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Зважаючи на неявку відповідача, належне його повідомлення, відсутність відзиву та згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, керуючись статтями 223, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом досліджено та встановлено, що 03.02.2020 року ОСОБА_1 зареєструвався на вебсайті ТОВ «Мілоан» та подав анкету-заяву на отримання кредиту.
03.02.2020 року о 18:25:54 відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора Z84354, надісланого на його мобільний телефон НОМЕР_1 , підписав умови Кредитного договору № 1429535 (індивідуальна частина) та Графік розрахунків.
Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 29 днів з 03.02.2020 року, а терміном (датою) планового повернення кредиту та плати за нього визначено 03.03.2020 року.
Пунктом 1.5.2 договору встановлено фіксовану відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.5.1 договору передбачено нарахування одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 10% від суми кредиту, що становить 800,00 гривень.
Грошові кошти в сумі 8000,00 гривень були перераховані кредитодавцем на верифіковану банківську карту відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 14733329 від 03.02.2020 року.
Таким чином, первісний кредитор повністю виконав свої зобов`язання за договором.
29.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до вказаного договору, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1429535 у розмірі 25440,00 гривень. Сплата позивачем ціни за Портфель заборгованості підтверджується платіжною інструкцією № 20806 від 29.12.2020 року.
01.04.2026 року позивач направив на адресу відповідача письмову претензію вих. № 20299973/5421 про необхідність добровільного погашення заборгованості в сумі 25440,00 гривень. Вказана претензія залишена відповідачем без реагування, заборгованість не погашена.
Цивільні правовідносини між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 8000,00 гривень та невиконання ним обов`язку щодо їх повернення підтверджено належними, допустимими та достовірними письмовими доказами, позовна вимога в частині стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 гривень є законною та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Що стосується розрахунку процентів у межах погодженого строку.
Позивач просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 16640,00 гривень.
Із наданої відомості про щоденні нарахування та виписки з особового рахунку вбачається, що нарахування відсотків за ставкою 2,00% (а після прострочення за базовою ставкою 2,50%) здійснювалося позивачем поза межами встановленого договором строку користування кредитом.
Суд не погоджується з правомірністю такого нарахування з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з правовим висновком, сформованим у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженим у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення боргу. В межах кредитного договору право нарахування правомірних процентів обмежене строком кредитування. Наявність у договорі умов щодо нарахування процентів після спливу строку договору не дає кредитору права на отримання договірних відсотків, оскільки після закінчення строку кредитування договірні правовідносини припиняються, а кредитор набуває право на охоронні санкції, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.
Погоджений сторонами строк користування кредитом за Кредитним договором № 1429535 становив 29 днів - з 03.02.2020 року по 03.03.2020 року.
Відповідно до пункту 2.2.2 договору та статті 253 Цивільного кодексу України, нарахування відсотків здійснюється з дня, наступного за днем надання кредиту, тобто з 04.02.2020 року.
Таким чином, правомірне нарахування процентів за користування кредитом можливе виключно за 29 днів дії договору (з 04.02.2020 року по 03.03.2020 року включно) за погодженою фіксованою ставкою 2,00% на день: 8000,00 гривень х 2,00% х 29 днів, що дорівнює 4640,00 гривень.
Будь-які нарахування відсотків за користування кредитом після 03.03.2020 року (починаючи з 04.03.2020 року) є безпідставними та суперечать закону.
За таких обставин, позовна вимога про стягнення відсотків підлягає задоволенню частково в сумі 4640,00 гривень, а в стягненні решти суми процентів у розмірі 12000,00 гривень слід відмовити.
Щодо стягнення комісії.
Позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості за комісією за видачу кредиту в розмірі 800,00 гривень. Суд вважає цю вимогу незаконною, виходячи з наступного.
Частиною 4 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про споживчий кредит збори, комісії, платежі за дії, які супроводжують кредит та які банк або фінансова установа вчиняє на власну користь (наприклад, за розгляд заяви, оформлення, видачу або обслуговування кредиту).
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 та Постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 199/1944/21 викладено чітку правову позицію, згідно з якою комісія за послуги, що супроводжують кредит, які банк або фінансова установа вчиняє на власну користь, є незаконною. Кредитодавець не має права стягувати з позичальника плату за ведення справ або за дії, які є обов`язковими для кредитора за законами або становлять частину його безпосередньої підприємницької діяльності. Умови договору, що передбачають оплату таких дій споживачем, є нікчемними відповідно до законодавства про захист прав споживачів та про споживче кредитування.
Оскільки надання (видача) кредиту є безпосереднім обов`язком фінансової установи та здійснюється у її власних комерційних інтересах, перекладання витрат на забезпечення цієї діяльності на споживача у вигляді щомісячної або одноразової комісії є протиправним. 
Тому умови пункту 1.5.1 договору є нікчемними, а у стягненні 800,00 гривень комісії слід відмовити.
Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «Апологет» .
На підтвердження витрат надано Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, Ордер серії ВС № 1408806 від 20.10.2025 року та Акт наданих послуг № Д/26324 від 14.04.2026 року з деталізованим описом робіт.
Відповідно до статей 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом виконаних робіт та ціною позову.
Суд зобов`язаний оцінити заявлені витрати з урахуванням принципів розумності, пропорційності та реальності.
Дослідивши деталізований опис робіт (усна консультація 30 хвилин, ознайомлення з матеріалами справи 2 години, погодження позиції 30 хвилин, складення позовної заяви 3 години 30 хвилин), суд приходить до висновку, що сума 8000,00 гривень є надмірною та неспівмірною. Ця справа є малоскладною, правовідносини є типовими, позовна заява є шаблонною, а розгляд здійснюється в порядку спрощеного провадження. Адвокат не брав безпосередньої участі у судових засіданнях, оскільки подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Керуючись критеріями розумності та пропорційності, зважаючи на ціну позову, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 2800,00 гривень. Ця сума повністю покриває реальну вартість та обсяг правових послуг у даній категорії справ.
Щодо розподілу судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень (із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8 за подання в електронній формі).
Загальна сума заявлених вимог майнового характеру становить 25440,00 гривень.
Судом задоволено вимоги на загальну суму 12640,00 гривень (8000,00 гривень тіло кредиту та 4640,00 гривень відсотки).
Таким чином, позов задоволено на 49,685% (12640,00 поділити 25440,00 та помножити на 100%). З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині позову в розмірі 1322,81 гривні (2662,40 х 49,685%).
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1429535 від 03.02.2020 року в загальному розмірі 12640 (дванадцять тисяч шістсот сорок) гривень 00 копійок, яка складається з: 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень 00 копійок) - прострочена заборгованість за сумою кредиту (тіло кредиту); 4640,00 гривень (чотири тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок) - прострочена заборгованість за відсотками, нарахованими в межах погодженого строку кредитування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1322,81 (одна тисяча триста двадцять дві гривні 81 коп) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус 4 пов.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення складено та підписано 14 липня 2026 року.

Суддя         О.Я.МАЛАНЮК