ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 р. 	Справа № 520/19131/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 року по справі № 520/19131/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила: 
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позов задоволено у повному обсязі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі № 520/19131/24 - залишено без змін.
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник Харківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі, в якій просить суд:
Вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 520/19131/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену грошову допомогу у розмірі 102 611,00 грн..
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 заяву Харківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання судового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 р. по справі № 520/19131/24 з зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у розмірі 102611,00 грн..
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості з огляду на те, що відповідачем не виконано рішення суду, яке набрало законної сили, в частині виплати грошової допомоги за вислугу років у сумі 102611,00 грн..
Відповідач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 по справі № 520/19131/24 скасувати в та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність в діях пенсійного органу ознак протиправності, оскільки на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі 520/19131/24 проведено нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Сума доплати на момент виконання рішення склала 102611 грн., яка була внесена до електронного реєстру судових рішень. Також відповідач зазначає, що у жовтні 2025 року було проведено виплату у сумі 187 грн. 35 коп., в листопаді 2025 року в сумі 187 грн. 25 коп., залишок боргу становить 102236 грн. 30 коп.. Виплату грошової допомоги, нараховану на виконання зазначеного рішення суду, буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.
Вказує, що в оскаржуваній ухвалі від 17.02.2026 зазначено заборгованість з виплати грошової допомоги за вислугу років позивачу у розмірі 102611,00 грн., що не відповідає проведеному перерахунку - 102236 грн. 30 коп., тобто судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи.
Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження”, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Статтею 7 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження” з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024).
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З матеріалів справи суд першої інстанції встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.01.2024 р. у визначеному судом порядку. За результатами перерахунку нарахована грошова допомога, яка складає 102611,00 грн. Виплату грошової допомоги, нараховану на виконання зазначеного рішення суду, буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.
Враховуючи відсутність доказів повного виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від від 09.01.2025 у справі № 520/19131/24 суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для зміни способу і порядку виконання зазначеного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у розмірі 102611,00 грн., яка утворилася за наслідками здійсненого перерахунку.
Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми грошової допомоги, перерахованої позивачу на виконання судового рішення по справі № 520/19131/24, суд першої інстанції не врахував суми різниці в пенсії нарахованої на виконання судового рішення за період з жовтня - листопад 2025 року у загальному розмірі 374 грн. 70 коп..
У свою чергу, зі змісту доводів апеляційної скарги ГУПФУ в Харківській області колегією суддів встановлено, що розмір заборгованості з виплати перерахованої, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025, заборгованість грошової допомоги становить 102236 грн.. У жовтні 2025 та листопаді позивачу виплачено у загальному розмірі 374 грн. 70 коп. (187,35+187,35), а отже залишок боргу становить 102236 грн.. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду витяги відомостей на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки від 25.10.2025 та 25.11.2025. 
Таким чином, сума нарахованої заборгованості з виплати грошової допомоги, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 становить 102236 грн., що не було з`ясовано судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції належить змінити в частині суми заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача.
В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 по справі № 520/19131/24 - змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини ухвали в такій редакції:
"Змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 р. по справі № 520/19131/24 з зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошової допомоги за вислугу років відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у розмірі 102236 грн.."
В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 по справі № 520/19131/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова