ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 р. | Справа № 520/17348/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.01.26 по справі № 520/17348/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко Нова" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області , Державна податкова служба України   
про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко Нова" (далі – позивач, ТОВ "Компанія Еко Нова") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі – відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області, податковий орган, контролюючий орган, апелянт), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2, ДПС України), у якому просило суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561172/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 2 від 05.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 05.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561178/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 3 від 10.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 10.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561176/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 4 від 11.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 11.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561168/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 5 від 15.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 15.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561175/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 6 від 16.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 16.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова,;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561170/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 7 від 18.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 18.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561169/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 8 від 19.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 8 від 19.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561177/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 9 від 22.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 22.04.2024, складену ТОВ «Компанія Еко Нова»,;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561174/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 10 від 23.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 23.04.2024, складену ТОВ "Компанія Еко Нова",
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561171/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 11 від 24.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 11 від 24.04.2024, складену ТОВ "Компанія Еко Нова".
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.02.2025 № 12561173/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Компанія Еко Нова" № 13 від 26.04.2024;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 13 від 26.04.2024, складену ТОВ "Компанія Еко Нова".
01 липня 2025 року Харківський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою роз`єднав в самостійні провадження позовні вимоги ТОВ "Компанія Еко Нова" до ГУ ДПС у Харківській області, ДПС України, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 27.02.2025 № 12561177/39523548 та зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Компанія Еко Нова" податкову накладну № 9 від 22.04.2024.
19 січня 2026 року Харківський окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яким позов ТОВ "Компанія Еко Нова" задовольнив. 
Визнав протиправними та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 27.02.2025 № 12561177/39523548.
Зобов`язав ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "Компанія Еко Нова" податкову накладну № 9 від 22.04.2024.
Стягнув на користь ТОВ "Компанія Еко Нова" судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Харківській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що позивачу запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, а саме: первинних документів щодо постачання товарів. Однак, на вказані повідомлення платником податку частково не було надано первинних документів щодо постачання товарів. Зауважимо, що в Повідомленні Комісія ГУ ДПС у Харківській області запропонувала Позивачу надати вичерпний перелік документів. Однак, частково первинні документи надано не було. 
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на обставини обґрунтованості вимоги контролюючого органу про необхідність надання додаткових пояснень/ документів, відсутності прояву Позивачем належної сумлінності у користування наданими йому податковим законодавством правами, взаємозв`язку прийнятого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з діями платника після отримання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень/документів. Враховуючи те, що станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі рішень про відмову в реєстрації податкових накладних пункт 9 Порядку № 520 вже був викладений у новій редакції, до предмета доказування у цій справі належать відповідні обставини, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.04.2025 по справі № 620/4035/24.
Також вважає, що суд першої інстанції мав надати оцінку доводам, які не були покладені в основу спірного рішення, а саме:
- товарно-транспорті накладні, надані як докази транспортування товару від Постачальників, складені з порушенням чинного законодавства, адже не заповнені належним чином та не містять відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій, повної адреси пунктів розвантаження.
- зі змісту товарно-транспортних накладних вбачається, що перевезення здійснювалось за замовленням ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-НОВА», проте на розгляд Комісії ГУ ДПС не надходили договори та первинні документи на посвідчення взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛІС ТРЕЙД» як перевізником,
- договір суборенди нежитлових приміщень № 32/01-09-17 від 16.08.2017 складений іноземною мовою (російською) та не має впорядкованого аутентичного перекладу на українську мову, що не відповідає вимогам законодавства,
- на підтвердження виконання договору суборенди мають бути складені належні первинні документи з урахуванням специфіки господарської операції (акт приймання-передачі майна, акти надання послуг, банківські виписки), які на розгляд Комісії ГУ ДПС не надходили, 
- не надано паспортів якості, сертифікатів відповідності чи інших документів щодо перевірки якості товару, тоді як наявність таких документів випливає із умов Договору,
- платіжні інструкції, надані платником податку на підтвердження проведення розрахунків із контрагентами, не містять обов`язкових реквізитів, а саме: підписів платника відповідно до п. 37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, що затверджена Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163, а отже, складені з порушенням чинного законодавства, що спричиняє втрату ним юридичної сили та доказовості, 
Вважає, контрагенти ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО ЕНЕРГІЯ» зареєстровані за однією юридичною адресою, що викликає обґрунтований сумнів щодо підстав ділової мети та економічної доцільності операцій.
Також вказало на дискреційність повноважень ДПС України у питаннях реєстрації податкових накладних.
Позивач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу – без задоволення. Вказав на необґрунтованість та безпідставність доводів податкового органу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
ТОВ "Компанія Еко Нова" здійснює свою господарську діяльність відповідно до вимог законодавства України та з 01.01.2015 зареєстроване платником податку на додану вартість.
ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» суборендує офісне приміщення за адресою м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 45 у Корпорації САН ГРУП по Договору суборенди нежилих приміщень № 32/01-09-17 від 16.08.2017.
Основним видом діяльності ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.
ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» здійснює закупівлю товару у постачальників або виробників та здійснює їх подальший продаж з метою отримання прибутку.
Між ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» (Продавець) та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» (Покупець) було укладено купівлі-продажу №20/11-1 від 20.11.2023.
Відповідно до п. 1.1., п. 2.1., п. 3.4. та п. 5.1. Договору купівлі-продажу № 20/11-1 від 20.11.2023 Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Пелети в асортименті на умовах даного Договору (п. 1.1.). Кількість і вартість Товару за цим Договором вказується у видаткових накладних та Актах передачі - приймання до цього Договору. Сторони можуть укладати Специфікації до цього Договору, які є його невід`ємною частиною в яких вказують загальну кількість та вартість Товару та строк передачі товару (п. 2.1). Оплата Товару по даному Договору здійснюється Покупцем не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після переходу права власності на Товар та підписання Сторонами видаткової накладної (п. 3.4). Перехід права власності на Товар відбувається на складі, розташованому за адресою: Україна, Сумська область, Лебединський р-н, с. Будилка, вул. Заводська, 1-Г. Перехід права власності підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної на Товар (п. 5.1).
На виконання специфікації № 20 від 19.04.2024 р., яка є невід`ємною частиною договору, ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» передала ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» 94,06 т пелетів в асортименті (за кодом УКТЗЕД 4401) відповідно до акту приймання-передачі товару та видаткової накладної № 60 від 22.04.2024 на суму 427735,92 грн, в т. ч. ПДВ 71289,32 грн;
ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» було здійснено повну оплату за отриманий товар в розмірі 427 735,92 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1899 від 01.07.2024.
Копії відповідних первинних документів надані позивачем до суду першої інстанції, які містяться в матеріалах справи.
На підставі першої події, а саме відвантаження (передання) товару Продавцем складено податкову накладну № 9 від 22.04.2024.
Проте, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» отримало ряд квитанцій, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації вищевказаних податкових накладних відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник "D" та "Рпоточ".
Позивачем було направлено повідомлення № 7 від 14.02.2025 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних /розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та відповідні документи, які підтвердження інформацію, зазначену у податкових накладних та наявність підстав для реєстрації, зокрема податкової накладної № 9 від 22.04.2024.
Разом з повідомленням позивачем також направлено до контролюючого органу додатки у вигляді довільного формату.
Документ прийнято згідно з квитанцією № 2 від 14.02.2025, реєстраційний номер документа № 9031068829.
20.02.2025 Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області було направлено повідомлення № 12528281/39523548 про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів для прийняття рішення до податкової накладної № 9 від 22.04.2024.
21.02.2025 позивачем направлено повідомлення № 7/1 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної № 9 від 22.04.2024. 
Разом з повідомленням позивачем також направлено до контролюючого органу додатки у вигляді довільного формату.
Документ прийнято згідно з квитанцією № 2 від 21.02.2025, реєстраційний номер документа № 9040090043.
Проте, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області було прийнято рішення від 27.02.2025 № 12561177/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 22.04.2024.
В спірному рішенні контролюючим органом зазначено про ненадання платником податків копій первинних документів.
Не погодившись з вказаним рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу не було жодних законних та обґрунтованих підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної № 9 від 22.04.2024, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідну податкову накладну в ЄРПН.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку №1165 передбачено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.
До критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість пунктом 8 віднесено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).
Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги». У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.
За змістом пункту 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції. Подання письмових пояснень та копій документів до розрахунків коригування, у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого: отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису; постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу; отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів..
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.
Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520, у редакції, чинній з 30.09.2023 – на момент розгляду документів позивача, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
З тексту квитанції про зупинення реєстрації податкову накладну № 4 від 11.04.2024 слідує, що підставою для зупинення реєстрації цієї податкової накладної стала відповідність позивача вимогам пункту п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник «D» та «Р». 
Перелік документів, необхідний для розблокування податкової накладної податковим органом не наведений.
Доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачі до суду не надали.
Колегія суддів зазначає, що станом на момент зупинення реєстрації податкової накладної рішення про відповідність позивача п. 8 критеріям ризиковості платника податків було чинним, проте, у подальшому, скасовано Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 по справі №520/14271/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024.
У зв`язку з зупиненням реєстрації спірної накладної, позивач надав до податкового органу пояснення, в яких надав ґрунтовні пояснення щодо спірної операції та надав підтверджуючі документи, ретельно досліджені судом першої інстанції.
Податковий орган надіслав позивачеві повідомлення від 20.02.2025 № 12528281/39523548 про необхідність надання додаткових пояснень, в якому вказав про необхідність подання копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме “первинних документів щодо постачання товарів”, у графі додаткова інформація, відсутні будь-які посилання на конкретні документи, які позивач мав подати для реєстрації податкової накладної.
При цьому всупереч вимогам форми повідомлення відповідачем не вказано яких конкретно документів йому не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних, що підтверджується відсутністю будь-яких відомостей щодо подання конкретних документів у графі додаткова інформація .
Позивачем направлено податковому органу повідомлення № 7/1 від 21.02.2025, в якому останньому надані додаткові пояснення та надані додаткові документи (зокрема договір купівлі-продажу № 20/11-1 від 20.11.2023 на реалізацію товару на користь ТОВ «Компанія «Еко-Енергія», видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, платіжні доручення, специфікації), які судом першої інстанції ретельно досліджені. Вказаний пакет документів судом першої інстанції визнаний достатнім для реєстрації спірної податкової накладної.
При цьому у спірному рішенні від 27.02.2025 № 12561177/39523548 контролюючий орган відмовляє у реєстрації податкової накладної № 9 від 22.04.2024 з огляду на ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь, а у графі додаткова інформація відсутні будь-які відомості щодо подання конкретних документів.
Отже, колегія суддів вважає безпідставним твердження податкового органу про неподання позивачем документів, оскільки відповідач не вказав які конкретно документи не були надані, навіть у спосіб підкреслення типу такого документа.
Колегія суддів враховує, що позивач у письмових поясненнях податковому органу сформував відповідну інформацію та подав відповідні документи, які підтверджують правомірність складання податкової накладної № 9 від 22.04.2024, які були ретельно досліджені судом апеляційної інстанції.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що надані позивачем документи (платіжні інструкції, товарно-транспортні накладні) складені з порушенням чинного законодавства, колегія суддів відхиляє як безпідставні з таких підстав.
У цьому випадку колегія суддів вважає слушною позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, зміст якої зводиться до того, що суди не мають досліджувати документи та аргументи суб`єкта владних повноважень, які не були підставами для прийняття спірного рішення, оскільки такі дії суду призведуть до порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.
Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).
Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у п. 75 постанови від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а вказав: «… адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.».
Так, у спірних рішеннях ГУ ДПС у Харківській області не вказувало, що наведені апелянтом документи складені з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, ГУ ДПС у Харківській області не має права обґрунтовувати правомірність свого незаконного та протиправного рішення обставинами, які в такому рішенні не вказані.
Вказане стосується неподання на підтвердження виконання договору суборенди первинних документів з урахуванням специфіки господарської операції (акт приймання-передачі майна, акти надання послуг, банківські виписки), а також ненадання позивачем паспортів якості, сертифікатів відповідності чи інших документів щодо перевірки якості товару, тоді як наявність таких документів випливає із умов Договору.
Оскільки ГУ ДПС у Харківській області вказаних документів у повідомленнях про необхідність надання документів не вказувало, отже не мало законного права відмовляти з підстав ненадання цих документів.
Твердження апелянта про те, що контрагенти ТОВ "Компанія Еко Нова" та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО ЕНЕРГІЯ» зареєстровані за однією юридичною адресою, що викликає обґрунтований сумнів щодо підстав ділової мети та економічної доцільності операцій є беззмістовним, оскільки жодним нормативно-правовим актом не заборонено контрагентам бути зареєстрованими за однією адресою.
Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.
При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом виключно під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.
Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.
У постанові від 16 лютого 2023 року по справі №380/7648/22 Верховний Суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та, як наслідок, наявність підстав для скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 27.02.2025 № 12561177/39523548 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 9 від 22.04.2024.
Твердження суду першої інстанції про необхідність деталізації документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної хоча й є помилковими, проте не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову.
Стосовно покликання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у низці його постанов, колегія суддів зауважує на таке.
Надаючи оцінку можливості застосування наведених позицій Верховного Суду, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналіз вказаної норми свідчить, що врахуванню підлягають висновки Верховного Суду лише щодо застосування конкретних норм права.
Відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Так, предметом розгляду у справі № 1340/5998/18, на яку безпідставно посилається апелянт, була правомірність винесення податковими органами податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами проведених податкових перевірок та жодним чином не стосуються процедури реєстрації податкових накладних, відтак у цих справах не може бути висновків щодо застосування конкретних норм права застосованих при розгляді цієї справи.
У справі №420/14450/24 Верховний Суд зазначив, що «Рішеннями від 27 березня 2023 року комісія ГУ ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8500319/03764353, № 8500320/03764353, № 8500321/03764353, № 8500322/03764353 відмовила у реєстрації податкових накладних від 10 листопада 2022 року № 1, від 14 листопада 2022 року № 2, № 3, № 4 у зв`язку з наданням платником податків документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: видаткові накладні оформлені неналежним чином, (відсутні підписи), товаро-супроводжуючі документи оформлені неналежним чином (на ТТН відсутні підписи приймаючої сторони). Непідтверджені операції з перевезення (том 4 а.с.145-146, 148-149,151-152, 154-155).». Тобто, підставою для відмови у реєстрації накладних слугувало подання «платником податків документів, складених із порушенням законодавства, проте у цій справі спірні протиправні рішення обґрунтовані «ненаданням або частковим ненаданням документів».
У справі № 620/4035/24 Верховний Суд вказав таке: «У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій, задовольняючи вимоги адміністративного позову, виходили виключно з того, що квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містила ні чіткої підстави для такого зупинення, ні вичерпного переліку документів, що необхідно було надати платнику податків. Суди дослідили зміст долучених позивачем до матеріалів справи первинних документів та дійшли висновку про реальність господарських операцій між ТОВ «ПБМК» та КП «АТП-2528» ЧМР, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача-2 зареєструвати спірну податкову накладну.
Такий підхід судів попередніх інстанцій побудований на неправильному застосуванні наведених вище норм матеріального права (з урахуванням змін, що набрали чинності з 08 березня 2023 року та з 30 вересня 2023 року) та поверхневому дослідженню матеріалів справи.
Так, згідно із відомостями Електронної справи позивач за наслідками отримання квитанції від 06 грудня 2023 року про зупинення реєстрації податкової накладної від 16 листопада 2023 року № 10 подав до ГУ ДПС лист-пояснення від 01 лютого 2024 року № 05. За змістом вказаного листа ТОВ «ПБМК» надало пояснення щодо власних потужностей та описало обставини здійснення господарської операції, відображеної в спірній податковій накладній, долучивши відповідні первинні документи.
За результатами розгляду вказаного листа 08 лютого 2024 року ГУ ДПС сформувало повідомлення № 10531399/44657319, в якому шляхом проставлення відміток у відповідних графах вказало на необхідність подання платником податків додаткових документів з метою реєстрації податкової накладної № 10 від 16 листопада 2023 року. Зокрема, у графі «Додаткова інформація» відповідач-1 вказав «не надано документи на придбання піску, неможливо підтвердити оренду спецтехніки, суборенду нежитлового приміщення в зв`язку з відсутністю інформації щодо наявності виробничих потужностей у орендодавця / суборендодавця (повідомлення за формою 20-ОПП не подано).
10 лютого 2024 року позивач направив до ГУ ДПС лист № 03, за змістом якого надав додаткові пояснення.
14 лютого 2024 року ГУ ДПС прийняло оскаржуване рішення № 10558870/44657319, в якому проставлено відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства», а в графі «Додаткова інформація» вказано: «не надано документи на придбання піску, неможливо підтвердити оренду спецтехніки, суборенду нежитлового приміщення в зв`язку з відсутністю інформації щодо наявності виробничих потужностей у орендодавця / суборендодавця (повідомлення за формою 20-ОПП не подано)».
Вирішуючи спір між сторонами, суди попередніх інстанцій не досліджували зміст наданих позивачем пояснень та сформованого відповідачем-1 повідомлення. Разом з тим, враховуючи те, що станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі рішень про відмову в реєстрації податкових накладних пункт 9 Порядку № 520 вже був викладений у новій редакції, до предмета доказування у цій справі належали обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у цій справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.
Разом з тим, суди попередніх інстанцій в порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи, закріпленого частиною четвертою статті 9 КАС України, такі обставини не з`ясовували, зосередившись виключно на оцінці змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних. Висновок судів про наявність підстав для задоволення позову фактично ґрунтується на підходах до застосування норм Порядку № 1165, Порядку № 520, в редакції, що була чинна до 08 березня 2023 року. Відповідно, посилання судів на висновки, викладені Верховним Судом в постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 22 липня 2019 року у справі № 815/2985/18, є безпідставними, адже означені судові рішення ухвалені не в релевантних до цієї справи правовідносинах»
Натомість у цій справі суд апеляційної інстанції надав оцінку наданим позивачем документам, з урахуванням приписів Постанов № 520 та № 1165 чинних на момент виникнення спірних правовідносин, на відповідне повідомлення № 12528279/39523548 від 20.02.2025 про необхідність надання додаткових пояснень.
Отже рішення у справах №420/14450/24 та № 620/4035/24 ухвалені за інших обставин та не є релевантними обставинам цієї справи.
Інші висновки Верховного Суду, викладені у його постановах, на які посилається апелянт так само не мають висновків про застосування конкретних норм права, застосовних у цій справі.
Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного незаконним та протиправним рішення податкового органу права позивача, колегія суддів зазначає таке. 
Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності “небезпідставної заяви” за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути “ефективним” як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, “ефективний засіб правого захисту” в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
Згідно з п. 7) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:
1) дискреційне повноваження передбачено законом;
2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;
3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;
4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкову накладну № 9 від 22.04.2024, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати таку накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано відповідність податкової накладної № 9 від 22.04.2024 критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 9 від 22.04.2024, складену позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної інстанції є безпідставними та необґрунтованими, а отже, вимоги апеляційної інстанції не підлягають задоволенню.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України” (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року по справі № 520/17348/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Л.В. Любчич
Судді | | С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко