Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року № 520/3375/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорського управління Державної казначейської служби України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Краматорського управління Державної казначейської служби України Донецької області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Краматорського управління Державної казначейської служби України Донецької області щодо проведення неповної неналежної процедури виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року по судовій справі №520/7956/25;
- зобов`язати Краматорське управління Державної казначейської служби України Донецької області (код ЄДРПОУ 37944338) провести безспірне списання на користь ОСОБА_1 73 724,61 грн. з рахунків боржника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року по судовій справі №520/7956/25.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо проведення неповної неналежної процедури виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 року по судовій справі №520/7956/25.
Відзив на позовну заяву від Краматорського управління Державної казначейської служби України Донецької області до суду не надійшов.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 520/7956/25 стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 29.01.2020 до 21.03.2025 у сумі 320 541,77 грн.
Позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області із заявою, в якій просив здійснити безспірне списання коштів з рахунків боржника - Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (код ЄДРПОУ 39969443. вул. В. Чорновола, 21, м. Краматорськ, Донецька обл., 84333, тел. 062-646-48-46, МФО 820172) у розмірі 320 541,77 грн.
Краматорське управління Державної казначейської служби України Донецької області листом №02-25-08/119 від 05.02.2026 повідомило, що керуючись п.29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників Управлінням 30.12.2025 року було надано запит керівнику Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для встановлення відповідних даних для здійснення безспірного списання коштів. Вказано, що керуючись п.31 Порядку Управлінням 30.01.2026 року було надано вимогу боржнику щодо необхідності вжиття заходів для встановлення відповідних асигнувань у сумі 320 541,77 грн. або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Зазначено, що у своїй відповіді Управлінню на запит та вимогу листом від 02.02.2026 р. №14-28ВИХ-26 (вх.06-643від 03.02.2026 р.) боржником було повідомлено, що не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7956/25, було подано касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду, який Ухвалою від 22.01.2026 відмовив у відкритті касаційного провадження у справі №520/7956/25. Зазначено, що боржник звернувся до Офісу Генерального прокурора - головного розпорядника коштів, про додаткове виділення коштів в розмірі 320 541,77 грн. для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7956/25 від 11.09.2025 р. Вказано, що 04.02.2026 року боржнику відкрито асигнування в повній сумі для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7956/25 від 11.09.2025 р. у сумі 320 541,77 грн. на користь позивача. Зазначено, що Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону листом від 04.02.2026 №14-34ВИХ було повідомлено, що сума податку на доходи фізичних осіб - 57 697,52 грн., сума військового збору 5% - 16 027,09 грн., які утримано з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 29.01.2020 до 21.03.2025 та підлягають перерахуванню до бюджету, визначена також сума перерахування на картковий рахунок стягувача - 246 817,16 грн.
На користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 246 817,16 грн.
Позивач, не погоджуючись, що з суми постановленої до стягнення рішенням суду боржником додатково утримано податки та військовий збір в розмірі 73 724,61 грн., звернувся до суду з даним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду.
Згідно з пунктом 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Алгоритм безспірного списання коштів на підставі рішення про стягнення коштів з державного підприємства (за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду) регламентований пунктами 47-51 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів» Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).
Згідно з п.3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Виконавчі документи оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження", згідно з абз.3 п.2 Порядку № 845.
Відповідно до п.6 Порядку № 845 стягувач подає органові Казначейства, зокрема, оригінал виконавчого документа.
Згідно з пунктами 47, 48 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.
Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України (ч.1 ст. 23 БК України).
Так, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 520/7956/25 на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 246 817,16 грн.
При цьому, позивач не погоджується з тим, що з суми постановленої до стягнення рішенням суду боржником додатково утримано податки та військовий збір в розмірі 73 724,61 грн.
Суд зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 520/7956/25 стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток у сумі 320 541,77 грн. без вирішення питання щодо проведення платежів із сплати податків і зборів із вказаних коштів.
Згідно з п.25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.
У пункті 164.1 статті 164 ПК вказано, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є: для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Згідно з п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2024 року по справі № 380/1169/20 середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог статті 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні, не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця та не є виплатою, право на яку військовослужбовець набув у зв`язку із виконанням обов`язків під час проходження служби. Зазначив про відсутність підстав для стягнення на користь позивача грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб разом із середнім заробітком за час затримки розрахунку при звільненні.
За таких обставин, з доходу позивача у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було правомірно проведено платежі з відповідного податку та військового збору.
Позивач посилався на те, що в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 520/7956/25 визначено суму стягнення у розмірі 320 541,77 грн.
Проте, зазначення вказаної суми стягнення судом не може виключати обов`язок передбачений приписами Податкового кодексу України та п.25 Порядку №845 проводити платежі боржника із сплати податків і зборів.
При цьому, посилання позивача на позицію Верховного Суду в постанові від 25.03.2024 року по справі №461/2729/22 є необґрунтованими, оскільки у вказаній справі розглядались відмінні спірні правовідносини ніж у даній.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Краматорського управління Державної казначейської служби України Донецької області (пр. Миру, 7а, м. Краматорськ, Донецька область, 84313) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Бабаєв А.І.