ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 500/2034/25 пров. № А/857/29503/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Кокаревої Євгенії Олександрівни, діючої на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Юзьків М.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16.06.2025р., м.Тернопіль; дата складання повного рішення суду І інстанції: 16.06.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

06.04.2025р. (згідно з відомостями ярлика на поштовому відправленні) представник адвокат Кокарева Є.О., діюча на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Тернопільській обл. № 262840022512 від 12.02.2025р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській обл. призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня первісного звернення, а саме з 09.08.2024р.;
стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-7, 16).

Згідно ухвали суду від 14.04.2025р. розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в письмовому провадженні) (а.с.18 і на звороті).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській обл. № 262840022512 від 12.02.2025р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи за Списком № 2 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 (дублікат СП-2358) від 02.10.2000р. та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня первісного звернення, а саме з 09.08.2024р.; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.25-31).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Тернопільській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.33-35).
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що за результатами повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.08.2024р. відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 12 років 6 місяців, оскільки пільгова довідка та матеріали атестації робочих місць, подання яких визначено Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 637 від 12.08.1993р., не надано.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснений в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду справи, після досягнення пенсійного віку (55 років) ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФ України у м.Києві про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.10).
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФ України в Тернопільській обл.
Рішенням ГУ ПФ України в Тернопільській обл. № 262840022512 від 16.08.2024р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.12.2024р. у справі № 500/5920/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Тернопільській обл. № 262840022512 від 16.08.2024р., яким відмовлено у призначенні пeнcії позивачу на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФ України в Тернопільській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення, а саме з 09.08.2024р., зарахувавши до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 29.06.1988р. по 28.06.1990р., згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного та періоди роботи з 01.09.1990р. по 06.03.1996р. та з 27.03.1996р. по 12.09.2000р., згідно з дублікатом трудової книжки; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.
За результатами виконання рішення суду в справі № 500/5920/24 відповідач зарахував до страхового стажу позивача період проходження строкової військової служби з 29.06.1988р. по 28.06.1990р., періоди роботи з 01.09.1990р. по 06.03.1996р. та з 27.03.1996р. по 12.09.2000р. 
Водночас, за наслідками повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.08.2024р. пенсійний орган прийняв рішення № 262840022512 від 12.02.2025р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 12 років 6 місяців, оскільки пільгова довідка та матеріали атестації робочих місць, подання яких визначено Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р., не надано (а.с.9).

Також суд встановив, що згідно з записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 (дублікат СП-2358) від 02.10.2000р., починаючи з 01.09.1990р. по 06.03.1996р. з 27.03.1996р. по 30.11.1998р., з 01.12.1998р. по 12.09.2000р., з 02.10.2000р. по 08.09.2002р., з 21.11.2002р. по 01.05.2018р. позивач працював на роботах з шкідливими і важкими умовами праці (слюсарем) за Списком № 2, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що у трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідні період на посадах, що віднесені до відповідного списку.
Позивач працював на посадах слюсаря з обслуговування теплових мереж, майстра зміни першої групи району теплових мереж, майстра зміни першої групи аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту магістральних та розподільчих мереж - роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що сумарно становить більше 12 років 6 місяців.
Відповідно до записів трудової книжки позивача від 31.10.2003р., 18.07.2005р. і 27.01.2010р. проведена атестація робочих місць та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком 2.
Також відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами ПФ України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права, сформовані з порушенням норм процесуального права, з наступних підстав.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» /Закон № 1788-XII/ та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 1058-ІV/.
Відповідно до ст.8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 ст.9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 2 ст.24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005р. затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах /Порядок № 383. 
Згідно з п.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Як визначено п.3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

За змістом положень ст.62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно зі ст.48 Кодексу законів про працю /КЗпП/ України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /Порядок № 637/.
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, зокрема, наявність професії чи посади в Списку № 2, підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (при наявності пільгового стажу після 21.08.1992р.), а також підтвердження первинними документами зайнятості повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018р. по справі № 234/13910/17 та від 20.01.2021р. по справі № 588/647/17.

Окрім того, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а, за яким роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, із урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому. контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як слідує з матеріалів справи, причиною відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах слугував факт непідтвердження пільгового стажу (пільгова довідка та матеріали атестації робочих місць не представлені).

У свою чергу, суд першої інстанції виснував, що записів дубліката трудової книжки позивача цілком достатньо для підтвердження пільгового стажу. Зокрема, починаючи з 01.09.1990р. по 06.03.1996р. з 27.03.1996р. по 30.11.1998р., з 01.12.1998р. по 12.09.2000р., з 02.10.2000р. по 08.09.2002р., з 21.11.2002р. по 01.05.2018р. позивач працював на роботах з шкідливими і важкими умовами праці (слюсарем) за Списком № 2, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до Списку № 2, затв. постановою КМ України № 162 від 11.03.1994р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділ XIII «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», позиція 2140000а-18505 містить посади - слюсар по обслуговуванню теплових мереж, слюсарі по обслуговуванню підземних теплопроводів і споруд теплових мереж, слюсарі-обхідники при обслуговуванні підземних теплопроводів, постійно зайняті на підземних трубопроводах, камерах і каналах до місць розмежування з абонентами.
Постановою КМ України № 36 від 16.01.2003р. затверджено Список № 2 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Затверджений Список № 2 містить позицію 13а, розділ XIII «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство» - слюсарі з обслуговування теплових мереж, зайняті на підземних трубопроводах, камерах і каналах на ділянках до місць розмежування з абонентами. Розділ XIII містить позицію 2140006 - 23362 майстри, старші майстри по ремонту устаткування (котельного, турбінного паро-газотурбінного), паливоподавання та пилоприготування) у місцях його установки.
Зазначена позиція міститься у розділі XIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою КМ України № 461 від 24.06.2016р.

Разом з тим, не заперечуючи дійсності записів трудової книжки позивача, колегія суддів звертає увагу на те, що найменування посад, на яких працював позивач, є відмінними від вищевказаних посад згідно Списку № 2.
Так, в період з 01.09.1990р. по 06.03.1996р. позивач працював на посаді слюсара-сантехніка у відділі головного механіка; в період з 27.03.1996р. по 30.11.1998р. - на посаді слюсара-ремонтника 4 розряду; в період з 01.12.1998р. по 12.09.2000р. – на посаді слюсара-ремонтника 4 розряду; у період з 02.10.2000р. по 08.09.2002р. – на посаді слюсара-сантехніка 4 (четвертого) розряду відділу головного механіка; у період з 21.11.2002р. по 01.08.2011р. – на посаді слюсара з обслуговування теплових мереж; в період з 11.11.2011р. по 01.04.2013р. – на посаді майстра зміни першої групи району теплових мереж № 1; в період з 01.04.2013р. по 30.04.2018р. – на посаді майстра зміни першої групи аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту магістральних та розподільчих мереж № 2; з 01.05.2018р. – на посаді майстра зміни першої групи аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту теплових мереж № 2.
Відомостей про зайнятість повний день на таких роботах представлена трудова книжка не містить.
Також обґрунтування зарахування конкретних періодів до пільгового стажу суд не навів, а записи в трудовій книжці про проведення атестації не розкривають питання щодо посад та періодів, за які підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.
Колегія суддів також враховує й те, що рішення суду в справі № 500/5920/24 стосувалося попереднього рішення пенсійного органу про відмову в призначенні спірної пенсії, однак воно не містить чітких висновків щодо наявності у позивача необхідного пільгового стажу, які ґрунтуються виключно на записах трудової книжки позивача.

Таким чином, викладені відомості трудової книжки є неповними, а тому останні не визначають право на пенсію на пільгових умовах; рішення суду в справі № 500/5920/24 не містить преюдиційних обставин в частині визначенні пільгового стажу позивача.
В такому випадку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці позивачу необхідно подати (окрім трудової книжки) додаткові документи - виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р.
Причини неможливості чи труднощі в отриманні таких під час судового розгляду не встановлено (хоча відповідно до представленої трудової книжки позивач продовжує працювати за вказаною професією в структурних підрозділах ПАТ «Київенерго»).
Разом з тим, таких документів позивач не надав пенсійному органу під час звернення із заявою про призначення спірної пенсії (докази зворотного матеріали справи не містять), що послідовно потягнуло за собою непідтвердження пільгового стажу зі сторони пенсійного органу під час вирішення питання про призначення спірної пенсії.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про протиправність рішення відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській обл. № 262840022512 від 12.02.2025р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки вказане рішення ґрунтується на вимогах закону, тому похідні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у пенсійного органу підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком через відсутність необхідного пільгового стажу.
При цьому, суб`єктом владних повноважень в межах спірних правовідносин не було допущено вчинення протиправних дій, а відтак його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, через що останній не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду та в силу приписів ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Тернопільській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р. в адміністративній справі № 500/2034/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Кокаревої Євгенії Олександрівни, діючої на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат:
понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 ;
сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | Р. М. Шавель
судді | | Н. В. Бруновська
| | Р. Б. Хобор
Дата складання повного судового рішення: 23.07.2026р.