Справа № 202/7034/26
Провадження № 3/202/1610/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року м.Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Кухтін Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 165938 від 06.07.2026 року, ОСОБА_1 у період часу з 03.07.2026 року 02:15 годин по 03.07.2026 року 12:00 годин по АДРЕСА_2 не виконувала батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив домівку та перебував без батьківської опіки та піклування, чим своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила суд, що 03.07.2026 року близько 21:00 годин до неї підійшов син ОСОБА_2 та попросив відпустити його на прогулянку з другом, пообіцявши, що повернеться додому до 23:00 годин. О 22:45 вона почала дзвонити сину на мобільний та він не відповідав, о 00:00 вона пішла шукати його по вулиці, а повернувшись додому близько 02:00 годин викликала поліцію. Син знайшовся о 12:00 наступного дня в торгівельному центрі «Караван». Повідомивши що він гуляв зі своїм другом.
На питання суду ОСОБА_1 зазначила, що чоловік - батько сина помер, сина виховує та утримує одна, такий випадок був вперше. Також зазначила, що вона категорично проти того, щоб син пізно ввечері перебував на вулиці, та що поліцію вона викликала сама.
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення виходжу з наступного.
Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборони будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборони фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.
Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП) має місце, за умови винної поведінки батьків щодо невиконання ними обов`язків визначених ст. 150 Сімейного Кодексу України, що у свою чергу має бути підтвердженим. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1  відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП з наступних підстав.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення підставою для його складання слугувало те що ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки. Втім на думку суду, це не відповідає диспозиції ч.2 ст. 184 КУпАП, оскільки не містить необхідних ознак об`єктивної сторони відповідного правопорушення, а випливає лише з фабули протоколу, разом з тим слід вказати, що в протоколі не зазначено, яка саме винна діяльність з боку ОСОБА_1 свідчить про умисне ухилення від виконання ним своїх батьківських обов`язків та матеріали справи свідчать про те, що саме ОСОБА_1 викликала працівників поліції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 184 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:            Г.О. Кухтін