Справа №: 343/527/26 
Провадження №: 2/343/560/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi у складi:
судді Монташевич С.М.,
з участю: секретарів судового засідання - Шикор Г.В., Оленяк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з представником позивача в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/527/26 за позовом Благодійної організації "Благодійний фонд "Агідель" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
за участю: представника позивача - адвоката Попенка Д.В.,
представниці відповідача - адвоката Кобилинець Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін:
позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 301868,21 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що БО "БФ "Агідель" є юридичною особою, якій належав транспортний засіб "BMW Х3", д.н.з. НОМЕР_1 . 28 листопада 2023 року відповідач, діючи умисно, з корисливих мотивів та шляхом зловжиння довірою, незаконно заволодів указаним автомобілем, після чого розпорядився ним на власний розсуд, продавши його невідомій особі. За вказаним фактом було здійснено досудове розслідування, за результатами якого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження БО "БФ "Агідель" виступала потерпілою особою, якій внаслідок злочинних дій завдано матеріальну шкоду в розмірі 301868,21 грн, розмір якої підтверджується висновком експерта від 23.07.2024 № СЕ-19/104-24/28286-АВ. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Завдана шкода БО "БФ "Агідель" не відшкодована.
Представник позивача - адвокат Попенко Д.В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково вказав, що розмір шкоди підтверджується висновком експерта, який покладено в основу вироку суду, який набрав законної сили. У відповідача був час як під час розгляду кримінального провадження, так і під час розгляду даної справи клопотати про призначення іншої експертизи для визначення вартості завданого збитку, однак він таким правом не скористався, тому його заперечення щодо розміру шкоди є голослівними. Просив урахувати, що вартість автомобіля з відкритих джерел є на даний час вищою. Також зазначив, що автомобіля не має, тому не можливо встановити, в якому стані він перебував на момент заволодіння ним. 
Представниця відповідача - адвокат Кобилинець Т.В. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки розмір шкоди є явно завищеним. Її довіритель перебуває в СІЗО, тому він був позбавлений можливості клопотати про призначення експетизи. У матеріалах справи відсутня точна вартість автомобіля, висновок експерта не містить об`єктивних даних про стан транспортного засобу, у ньому не врахований його знос і вартість зазначена можлива, а не дійсна, тому такий висновок не є належним та допустимим доказом про розмір шкоди (вартість автомобіля). 
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
згідно із ухвалою від 18.03.2026, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.
19 березня 2026 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, яке суд задоволив, про що постановив ухвалу від 20.03.2026.
04 та 27 квітня 2026 року представник позивача у системі "Електронний суд" формував клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності .
18 травня 2026 року суд постановив ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження.
18 червня 2026 року представник позивача у системі "Електронний суд" формував клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності , а представниця відповідача подала клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи.
04 серпня 2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.
28 серпня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення, проголошення якого визначив на 07.09.2026 о 15:00 год.
ІІІ. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2024, який набрав законної сили 05.09.2024, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_1 призначене остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. 
У вироку серед іншого суд установив, що 28.11.2023 ближче до 06:00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що у ОСОБА_2 є у власності транспортний засіб марки «BMW» моделі «X3», чорного кольору, 2004 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , у ОСОБА_1 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Останній, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів та з метою подальшого використання вищевказаного транспортного засобу у власних інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи довірою отримав ключі від ОСОБА_2 , після чого направився на паркувальний майданчик поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля марки «BMW» моделі «X3», чорного кольору, 2004 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі тимчасового реєстраційного талона НОМЕР_2 належить БО «БФ Агідель», керівником якої є ОСОБА_2 , та, відчинивши водійські двері, сів за кермо. Після чого, за допомогою ключів, які отримав внаслідок зловживання довірою від ОСОБА_2 , вставивши їх до замка запалювання, завів автомобіль та виїхав з двору житлового будинку, через арку, таким чином встановивши контроль та можливість розпорядження на власний розсуд даним транспортним засобом поза волею власника, чим незаконно заволодів автомобілем, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, після чого розпорядився ним на власний розсуд, продавши невідомій особі, чим завдав збитків БО «БФ Агідель» в особі представника потерпілого - Савченко Н.А. Розмір завданих збитків складає 301868 гривень 21 копійку, що є більшим за 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але не перевищує 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 в інкримінованому йому незаконному заволодінні транспортним засобом винним себе визнав повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати. Представник потерпілого БО «БФ Агідель» Савченко Н.А. надала до суду заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, покарання призначити на розсуд суду. Цивільний позов не заявлявся (а.с. 6-7).
Відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «BMW» моделі «X3», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , належить БО «БФ Агідель» (а.с. 23).
Як зазначив представник позивача, під час досудового розслідування кримінального провадження, за постановою слідчого від 12.07.2024 (а.с. 9-10) була проведена судова транспортно-товарознавча експертиза, за результатами якої складено висновок експерта № СЕ-19/104-24/28286-АВ від 23.07.2024 (а.с. 13-16), згідно з яким середня ринкова вартість транспортного засобу «BMW X3», VIN-код НОМЕР_3 , 2004 року випуску, без врахування фактичного технічного стану, велечини пробігу, умов експлуатації, зберігання станом на 27.11.2023, тобто станом на момент вчинення кримінального правопорушення, могла складати 301868,21 грн. 
Між сторонами виник спір з приводу підставності відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та її розміру.
ІV. Оцінка суду із посиланням на норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущена вигода. 
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У постанові від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) Верховний Суд вказав, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, як установив суд вище, згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2024, відповідач ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом марки «BMW» моделі «X3», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав БО «БФ Агідель» та який був відчужений першим невідомій особі, що завдало збитків благодійній організації на суму 301868,21 грн. Цивільний позов під час розгляду кримінального провадження не заявлявся.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Зважаючи на встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, яким завдано матеріальну шкоду, позивач звернувся до суду з позовом у порядку цивільного судочинства. Під час розгляду цивільної справи відповідач не заперечив своєї винуватості у завданні своєю протиправною поведінкою майнової шкоди позивачу, однак через свого представника не погодився з її розміром. 
На підтвердження розміру завданої майнової шкоди представник позивача надав суду висновок експерта № СЕ-19/104-24/28286-АВ від 23.07.2024, який був складений після проведення в рамках досудового розслідування судової транспортно-товарознавчої експеритизи, згідно з яким середня ринкова ціна транспортного засобу «BMW X3», VIN-код НОМЕР_3 , 2004 року випуску, без врахування фактичного технічного стану, велечини пробігу, умов експлуатації, зберігання станом на 27.11.2023, тобто станом на момент вчинення кримінального правопорушення, могла складати 301868,21 грн. Експертиза проводилася на підставі матеріалів кримінального провадження без огляду транспорного засобу у зв`язку з його відсутністю. 
Сторона відповідача заперечила проти вказаного розміру шкоди, зазначивши, що ринкова вартість автомобіля визначена без встановлення об`єктивних даних про стан транспортного засобу та без врахування його зносу, вартість зазначена можлива, а не дійсна. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Як вказав суд вище, судову транспортно-товарознавчу експертизу експерт проводив без огляду транспорного засобу у зв`язку з його відсутністю. Суд під час постановлення вироку визначену експертом середню ринкову ціну транспортного засобу в сумі 301869,21 грн зазначив як розмір завданих збитків та врахував, що такий є більшим за 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але не перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 289 КК України. Тобто вказаний розмір вплинув на кваліфікацію дій особи. Винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_1 визнав повністю. Натомість під час вирішення питання про стягнення завданого збитку в рамках цивільного судочинства, останній заперечує його розмір.
Як зазначив представник позивача, транспортний засіб був відчужений відповідачем невідомій особі, що встановлено у вироку суду від 05.08.2024, у зв`язку з чим БО «БФ Агідель» була позбавлена можливості ініціювати проведення будь-яких інших екстертиз чи експертних досліджень, які б могли визначити розмір завданого збитку з урахуванням стану автотобіля на момент його незаконного заволодіння, а відтак на підтвердження своєї позиції надав висновок експерта від 23.08.2024. У свою чергу відповідач, заперечуючи проти належності такого висновку як доказу на підтвердження розміру завданого збитку, не долучає будь-яких доказів на його спростування, чи на підтвердження іншого розміру збитку, жодних клопотань з цього приводу не заявляв (у тому числі про проведення експертиз) ні особисто, ні через представника, хоча, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
Щодо твердження його представниці про те, що він був позбавлений можливості зібрати будь-які докази на підтвердження іншого розміру завданої його діями шкоди, оскільки він перебуває у СІЗО, то суд зазначає, що після постановлення вироку, набрання ним законної сили та звільнення від відбування призначеного покарання, тобто ще з 2024 року і до часу звернення до суду з даним позовом в 2026 році ОСОБА_1 не був позбавлений можливості не тільки особисто, а й через представника ініціювати питання про встановлення реального збитку, завданого вналідок кримінального правопорушення. Таким правом він мав можливість скористатись і під час розгляду кримінального провадження чи даної справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає право спростовувати ці факти іншими засобами доказування.
Зважаючи на викладене вище, з огляду на подані сторонами докази та встановлені обставини справи, суд виснує, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для стягнення з останнього на користь БО «БФ Агідель» завданої матеріальної шкоди в сумі 301868,21 грн, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. 
V. Розподіл судових витрат.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
При цьому суд ураховує, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, згідно із частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі Закон № 3674-VІ), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Водночас пунктом 6 частини першої статті 5 Закону № 3674-VІ визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік". прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2026 дорівнював 3 328,00 грн.
З урахуванням ціни позову, судовий збір за розгляд цієї справи становив би 301868,21*1,5% = 4528,02 грн.
Підсумовуючи наведене, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір користь держави у розмірі 4528,02 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

позов Благодійної організації "Благодійний фонд "Агідель" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Агідель" матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 301868 (триста одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 21 копійку.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 4528 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) гривень 02 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Благодійна організація "Благодійний фонд "Агідель", місцезнаходження: с. Трійчате, вул. Харківська, 6-Д/3 Лозівського району Харківської області, код ЄДРПОУ 44374318.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: С.М.Монташевич