Справа № 456/489/25
Провадження № 1-кп/456/136/2026

ВИРОК
іменем України

22 липня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Загірне Стрийського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , призовника, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України, 

за участю:
прокурора         ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого     ОСОБА_5 ,
законного представника
неповнолітнього потерпілого     ОСОБА_6 ,
представника
неповнолітнього потерпілого     ОСОБА_7 ,   
обвинуваченого      ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,-

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , 10.11.2024 близько 16:00 години, керуючи технічно справним автомобілем марки "Audi А6", р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ним зі швидкістю не менше 21 і не більше 24 кілометрів за годину по вул. Шевченка в м.Стрий Львівської області, при проїзді її ділянки неподалік будинку №44, проявив злочинну недбалість, яка виразилися в тому, що він при виконанні маневру повороту ліворуч, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на дорозі із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав змінювати напрямок свого руху ліворуч, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки 1.7 ПДР України, виїхав на протилежну смугу автодороги, відтак не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, а саме мотоциклу марки "Yamaha FZ6" р.н. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю не менше 90 і не більше 98 кілометрів за годину під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав відкритий перелом діафіза (тіла) правої плечової кістки зі зміщенням кісткових уламків згідно з висновком судово- медичного експерта є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя у момент заподіяння.
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм автомобіля марки " Audi А6", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), а саме:
- п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);
- п. 2.3 (підпункту «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);
- п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);
- п. 10.4. (водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам).
Вказані правопорушення вимог ПДР ОСОБА_3 , перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена частиною 2 статті 286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій особі тяжкі тілесні ушкодження.

Позиція обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що в той день рухався своїм автомобілем, який був у технічно справному стані, по вул.Шевченка в м.Стрий. На задньому пасажирському місці перебувала його мати, на передньому – дружина. Погода була ясна, дорога суха. Мав намір здійснити поворот ліворуч. Думав, що встигне зробити поворот до «Нової Пошти». Їхав зі швидкістю приблизно 20-30 км/год. По тротуару йшла жінка, а тому він трохи зменшив швидкість щоб її пропустити. В цей час відбулось зіткнення. Викликав поліцію. Мотоцикла коли повертав ліворуч не бачив. Шумоізоляція в автомобілі добра. Безпосередньо перед маневром на зустріч їхав автомобіль «Форд», а тому він стояв щоб його пропустити. Вважає, що ДТП відбулася у зв`язку із тим, що потерпілий порушив ПДР, значно перевищив швидкість руху мотоцикла у центральній частині міста. Він як учасник дорожнього руху розраховував на те, що інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР, тому він здійснював маневр повороту ліворуч. Поворот він здійснював з дотриманням безпечної відстані від інших учасників руху, однак через значне перевищення швидкості руху потерпілим і відбулось зіткнення транспортних засобів.
Якщо суд прийде до висновку про наявність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, просить не позбавляти його керування транспортними засобами. Враховуючи характер його роботи пов`язаної із керуванням автомобілями під час їх ремонту та добиранням до роботи.

1.Виступ обвинуваченого під час судових дебатів та останнього слова.
Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не винен.
У відповідності до пункту 1.4. Правил Дорожнього Руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Сторона обвинувачення в суді не довела його винуватості наявними доказами та направила обвинувальний акт щодо нього до суду з розрахунку найменшого спротиву з його боку з метою отримання статистичного показника - визнай вину і отримаєш мінімальне покарання.
Звертає увагу суду на наступне :
1. Протокол огляду місця події охоплює лише ділянку біля будинку №44, що по вулиці Шевченка в місті Стрию, що є місцем зіткнення транспортних засобів, та не охоплює всієї ділянки дороги, де відбувалися події, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДПТ.
Події, що передували дорожньо-транспортній пригоді, відбувалися за його участі, потерпілого та інших учасників дорожнього руху поза межами території описаної вказаними протоколом та схемою ДТП.
Згідно двох відеофайлів досліджених в судовому засіданні - автомобіль «Форд Фокус» сірого кольору, про який дали покази допитані в суді свідок обвинувачення ОСОБА_9 та свідок захисту ОСОБА_10 , рухається по проїжджій частині позаду трьох мотоциклістів, що рухаються на великій швидкості, а жінка похилого віку в сірій куртці проходить по тротуару, що не дає йому завершити маневр та з`їхати з проїжджої частини.
В процесі досудового розслідування не встановлені та не допитані в якості свідків водія «Форд Фокус» сірого кольору, двох водіїв мотоциклів, які є знайомими потерпілого та жінку, що проходила по тротуару.
2. Експертний висновок №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024 не відповідає законодавчо визначеним вимогам повноти та обґрунтованості експертних досліджень.
3. Стрийським міськрайонним судом Львівської області у постанові №456/1034/25 від 06.03.2025 встановлено, що 10.11.2024 близько 16:00 ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 150 СК України ухилився від належного виконання батьківських обов`язків у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , що призвело до того, що син без дозволу взяв належний ОСОБА_6 мотоцикл марки «Ямаха», НОМЕР_3 , яким керував без посвідчення водія, страхового полісу та з перевищенням швидкості руху, порушивши вимоги п. 2.1 а,г, 12.3, 12.4, 12.9.6 ПДР України, в результаті чого відбулося ДТП, в ході якого в м. Стрию по вул. Шевченка він зіткнувся з автомобілем марки «Ауді А6», р.н. НОМЕР_1 , чим ОСОБА_6 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Отже за фактичне викрадення мотоцикла та керування ним з грубим порушенням правил дорожнього руху, що спричинило отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з власної вини, зараз він стоїть перед судом.
4. Як було вказано у виступі в дебатах його захисником у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, п.18 Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.2 та ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
5. 19.12.2024 йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що є його невід`ємною частиною.
Згідно врученої пам`ятки про процесуальні права та обов`язки слідчим та прокурором не дотримано обов`язку забезпечення його права на захист, оскільки він не набув статусу підозрюваного.
Вважає, що зібрані та надані суду докази з наведених вище мотивів не дозволяють зробити однозначний висновок про його винуватість, та просить суд кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення його винуватості.

2.Позиція сторони захисту (виступ в судових дебатах):
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_8 зазначив
наступне.
Сторона захисту вважає недоведеною винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Позиція обвинуваченого на протязі досудового розслідування та судового розгляду справи залишається незмінною - він невинен.
Ключові письмові докази, що взяті прокурором в основу обвинувачення, це - протокол огляду місця події та висновки експерта №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024.
Даний протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.11.2024 охоплює лише ділянку біля будинку №44, що по вулиці Шевченка в місті Стрию, що є місцем зіткнення транспортних засобів, та не охоплює всієї ділянки дороги, де відбувалися події, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДПТ. Події, що передували дорожньо-транспортній пригоді, відбувалися за участі обвинуваченого, потерпілого та інших учасників дорожнього руху поза межами території описаної вказаними протоколом та схемою ДТП, а саме - на ділянці дороги між будинками №44 та 56.
Згідно показів свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 , яка є водієм зі стажем та перебувала 10.11.2024 в якості пасажира в салоні автомобіля обвинуваченого на задньому сидінні посередині - ОСОБА_3 рухався по вулиці Шевченка біля будинку №44 зі швидкістю біля 20-30 км/год. та мав намір повернути ліворуч та з`їхати з проїжджої частини.
В смузі руху зустрічного транспорту транспортних засобів не було, на відстані метрів 70-100 перед пішохідним переходом зупинився і стояв автомобіль «Форд Фокус» сірого кольору, який добре видно на відео, що досліджене судом, коли з великою швидкістю їдуть три мотоциклісти, першим з яких кермує потерпілий, а за ними саме цей «Форд Фокус». Водій «Форд Фокус» пропускав пішоходів на пішохідному переході та це дало ОСОБА_3 змогу перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. ОСОБА_3 орієнтувався саме на цей автомобіль «Форд Фокус», оскільки пунктом 14.6.«В» правил дорожнього руху передбачено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті. Перед поворотом ліворуч ОСОБА_3 увімкнув показник повороту, завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, своїми діями загрози безпеці дорожнього руху не створював, переконався в безпеці маневру та почав поворот ліворуч, змістившись на смугу зустрічного руху. ОСОБА_3 не міг завершити маневр та з`їхати з проїжджої частини, бо по тротуару проходила жінка похилого віку в сірій куртці, яку добре видно на відео, що досліджене судом. В цей час відбулося зіткнення.
Згідно показів свідка сторони захисту ОСОБА_10 , який рухався на своєму автомобілі «Форд Фокус» 10.11.2024 по вулиці Шевченка в місті Стрию в бік вулиці Львівської позаду автомобіля обвинуваченого з яким знайомий - свідок побачив, що перед пішохідним переходом, що знаходиться на відстані орієнтовно 70-100 м. попереду зупинився автомобіль, що рухався у зустрічному напрямку щоб пропустити пішоходів. Це був автомобіль марки «Форд Фокус» сірого кольору. Тоді ж, рухаючись одразу попереду в цій же полосі автомобіль марки «Ауді А6» під керуванням ОСОБА_3 включив лівий поворот, показавши намір здійснити поворот вліво та повернув вліво. Автомобіль марки «Ауді А6» рухався з тою швидкістю, що і авто в потоці - близько 30 км/год. В момент повороту автомобіля обвинуваченого вказаний автомобіль «Форд Фокус» сірого кольору далі стояв перед пішохідним переходом. ОСОБА_3 повертав вліво, змістився на зустрічну смугу, звільнивши ОСОБА_10 дорогу для подальшого руху, і коли той почав рух далі, то побачив, що в правий бік авто ОСОБА_3 врізався мотоцикл, який очевидно рухався по зустрічній смузі. При цьому «Форд Фокус», що стояв перед пішохідним переходом лише зрушив з місця. На місце ДТП приїхали працівники поліції та свідка ОСОБА_10 було залучено в якості понятого при огляді місця події, проте надані ним усні пояснення щодо ДТП працівникам поліції оформлені не були.
Згідно двох відеофайлів досліджених в судовому засіданні - автомобіль «Форд Фокус» сірого кольору, про який дали покази свідки та обвинувачений, рухається по проїжджій частині позаду трьох мотоциклістів, що рухаються на великій швидкості, а жінка похилого віку в сірій куртці проходить по тротуару, що не дає ОСОБА_3 завершити маневр та з`їхати з проїжджої частини.
В процесі досудового розслідування не встановлені та не допитані в якості свідків водія «Форд Фокус» сірого кольору, двох водіїв мотоциклів, які є знайомими потерпілого та жінку, що проходила по тротуару.
На думку сторони захисту протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.11.2024 не охоплює всю ділянку дороги, де відбувалися події, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
На думку сторони захисту, для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження необхідно було встановити та допита очевидців дорожньо-транспортної пригоди, якими є водій «Форд Фокус» сірого кольору, два водії мотоциклів, які є знайомими потерпілого, та жінка, що проходила по тротуару, а також провести слідчі експерименти за участю обвинуваченого, потерпілого, свідків та експерта.
Згідно постанови слідчого про призначення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та інженерно-трасологічної експертизи із дослідженням обставин та механізму у ДТП від 04.12.2024 експерту надано для дослідження паперовий конверт з двома DVD-R дисками на яких наявні відеозаписи механізму розвитку ДТП та паперовий конверт з матеріалами кримінального провадження №12024141130001118 від 11.11.2024 на шести аркушах.
На підставі наданих відеозаписів та матеріалів кримінального провадження на шести аркушах експертом надано висновок №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024, згідно якого у діях водія ОСОБА_3 вбачається суперечність вимогам п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням дорожньо- транспортної пригоди.
Без повної схеми дорожньо-транспортної пригоди, що охоплює всю ділянку дороги, де відбувалися події, що перебувають у причинно наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, а також без протоколів допиту очевидців - висновок експерта є поверховим та необ`єктивним.
Висновок експерта є таким, що грунтується на неповних вихідних даних та спростовується як встановленими обставинами, допитами свідків та обвинуваченого щодо відсутності причинного зв`язку з ДТП.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_12 дав покази, згідно яких «якщо б мотоцикл при швидкості 50 км/год гальмував, то зіткнення з автомобілем не відбулося би».
Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, дав покази, що залишок протектора шин на мотоциклі складав близько 20%.
На запитання суду «чи впливає зношення шин?» експерт ОСОБА_12 дав покази, що «згідно методичних рекомендацій – ні», а при проведенні експертизи він керувався методичною літературою, вказаною у пунктах 7 та 9 переліку інформаційних джерел (аркуші 4 та 5) висновку експерта.
Так, в пункті 9 зазначено в якості використаної літератури видання під авторством ОСОБА_13 «ОсновьІ експертного анализа дорожно-транспортньІх происшествий: База данньІх. Експертная техника. МетодьІ решений» (Ростов-на-Дону, 2010).
Згідно п. 1.2. «Коефіцієнт зчеплення в різних дорожніх умовах» розділу «База даних» вказаного видання (аркуші 42, 48 та 49) наведено таблицю 1.10., згідно якої фактором, що змінює коефіцієнт зчеплення є знос протектора шин.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Наведене узгоджується і зі змістом положень ч.2 ст.94, ч.10 ст.101 КПК України. За змістом яких жоден доказ не має наперед установленої сили, а висновок експерта не є обов`язковим для органу, що здійснює провадження. З огляду на вказані положення процесуального закону висновок експерта не має вирішального значення у кримінальному провадженні, а повинен оцінюватися на рівні із сукупністю інших доказів.
За вищенаведених обставин експертний висновок №КСЕ-19/114-24/29181 18.12.2024 не відповідає законодавчо визначеним вимогам повноти та обґрунтованості експертних досліджень.
На думку сторони захисту, надання експерту для проведення експертизи повної схеми дорожньо-транспортної пригоди, що охоплює всю ділянку дороги, де відбувалися події, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, а також протоколів допиту очевидців, протоколів слідчих експериментів за участю обвинуваченого, потерпілого, свідків та експерта, дало б змогу дійти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху.
06.03.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч.1 ст.184 КУпАП у справі №456/1034/25 (провадження №3/456/549/2025) справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
Судом встановлено, що 10.11.2024 близько 16:00 ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 150 СК України ухилився від належного виконання батьківських обов`язків у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки не проводив належних роз`яснень, бесід, не забезпечив контроль за його поведінкою, що призвело до того, що син без дозволу взяв належний ОСОБА_6 мотоцикл марки «Yamaxa», моделі «FZ6-RJ», р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, яким керував без посвідчення водія, страхового полісу та з перевищенням швидкості руху, порушивши вимоги п. 2.1а,г, 12.3, 12.4, 12.9.6 ПДР України, в результаті чого відбулося ДТП, в ході якого в м. Стрию по вул. Шевченка він зіткнувся з автомобілем марки «Audi А6», р.н. НОМЕР_1 чим ОСОБА_6 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно пункту 7 висновку №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024 у водія мотоцикла «Yamaxa», моделі «FZ6-RJ», р.н. НОМЕР_2 , була технічна можливість попередити (уникнути) настання даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу із заданого моменту виникнення небезпеки для руху.
ККС ВС у постанові від 07.07.2020 у справі № 632/313/16-ц зазначив, що кримінальна відповідальність водія за ст. 286 КК України виключається у випадку, якщо інший водій порушив правила дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а також якщо дорожня обстановка (наприклад, наявність відповідних дорожніх знаків) давала підстави водію розраховувати на додержання правил іншим водієм.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, п.18 Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.2 та ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_12 на запитання прокурора «чи це обоюдна вина?» надав ствердну відповідь – так.
Стороною захисту надано сторонам та подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме - засвідчених копій повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що вручене 19.12.2024 ОСОБА_3 та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, що вручена 19.12.2024 ОСОБА_3 .

Згідно врученої ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки слідчим та прокурором не дотримано обов`язку забезпечення права особи на захист, передбачене п.3 ч.1 ст.42 КПК України, оскільки має місце застосування Закону, що не діяв на час вручення підозри, та не застосування Закону, який мав би діяти, а саме: застосовано Закон в редакції до набуття чинності (08.08.2021) Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення затриманому, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому права на отримання правової допомоги» № 1637-ІХ від 14.07.2021, яким внесено зміни до п.3 ч.1 ст.42 КПК України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи. Особа не може піддаватися кримінальному покаранню доки не буде визнана винною в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення. Всі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь обвинуваченого.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
При оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», яке повинно випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи, не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Зазначається, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 688/788/15-к, провадження №51-597км 17) у рішенні від 04.07.2018 вказав, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Сторона захисту вважає, що зібрані та надані суду докази з наведених судом вище мотивів не дозволяють зробити однозначний висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, а тому суд тлумачить сумніви на користь обвинуваченого.
Враховуючи наведене просить суд ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Кримінальне провадження № 12024141130001118 внесене до ЄРДР 10.11.2024 відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Позиція сторони обвинувачення.
10.11.2024, у світлу пору доби, з видимістю не менше 100 метрів, рухаючись у місті Стрию по вулиці Шевченка в напрямку до м. Львова та здійснюючи маневр повороту до відділення Нової Пошти №3, обвинувачений ОСОБА_3 проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась, самовпевнено сподіваючись, що його маневр повороту буде здійснено швидко та своєчасно, завершиться заїздом до подвір`я, що прилягає до відділення Нової пошти №3, куди він і направлявся. Однак, ним не враховано усіх елементів дорожньої обстановки, до яких належать транспортні засоби, що прямували як у попутньому напрямку і перед ним, і позаду нього, так і по зустрічному шляху (який є прямим, без заокруглень), у тому числі два транспортні засоби - мотоцикли, які рухались по ньому, видимими для ОСОБА_3 були вже за 100 метрів (що підтверджується даними, дослідженими в судових засіданнях неодноразово: протокол огляду місця події від 10.11.2024, висновок експерта від 11.12.2024 №СЕ-19/114- 24/28037-ІТ, висновок експерта від 18.12.2024 №КСЕ-19/114-24/29181), небезпека для зіткнення виникла не раніше, ніж за 67 метрів (також підтверджується різними джерелами письмових доказів: протоколом огляду місця події, дисків з відеозаписами події ДТП, висновками експертів від 11.12.2024 №СЕ-19/114-24/28037-ІТ та від 18.12.2024 №КСЕ-19/114-24/29181, показами експертів у суді), а також наявністю жінки-пішохода, яка рухалась у напрямку, в якому рухався ОСОБА_3 , тобто в напрямку від центру міста Стрия по вулиці Шевченка в сторону міста Львова, і яка рухалась по тротуару без зобов`язання зупинятись, оскільки заїзд до приміщення Нової пошти №3 відбувається через тротуар по вулиці Шевченка і не переривається дорожнім полотном для транспортних засобів, а тому перевагу руху мають у цьому місці виключно пішоходи.
Досліджуючи відеозаписи з поідєю ДТП чітко встановлено в суді, що перед поворотом водій автомобіля марки "Ауді А6", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не зупинився ні на секунду. Так, сповільнив свій рух, однак саме через те, що невчасно замітив жінку-пішохода.
Висновком експерта від 11.12.2024 №СЕ-19/114-24/28037-ІТ місцем зіткнення встановлено зустрічну смугу руху для автомобіля "Ауді А6", тобто, він навіть не заїхав на тротуар, не проїхав його, щоб заїхати до подвір`я відділення НП №3, а перебував на дорожньому полотні, тому зіткнення відбулося на смузі руху мотоцикла, марки "Yamaha FZ6" р.н. НОМЕР_2 .
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, експертами у експертизі від 18.12.2024 №КСЕ-19/114-24/29181 наголошено на порушенні п. 10.1 чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Це не тільки потерпілий, а й ІНШІ учасники дорожнього руху, у тому числі й пішохід.
Саме наявніть багатоелементної дорожньої обстановки не врахував обвинувачений ОСОБА_3 , а тому, здійснюючи поворот через зустрічну смугу, не дотримавшись правил щодо нестворення перешкод для інших учасників руху, маючи технічну можливість уникнути цього, зокрема і шляхом того, щоб після того, як він зайняв крайнє ліве положення у своїй смузі (правила дорожнього руху вимагають завчасно це робити), він повинен був ПРИЗУПИНИТИСЬ, щоб правильно оцінити усю дорожню обстановку та дати дорогу зустрічним транспортним засобам (п. 10.4 ПДР).
Щодо п. 10.1 ПДР висловлена позиція ВС у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 03.04.2020 №640/1664/18. Зокрема, обов`язок учасника дорожнього руху знати і неухильно виконувати вимоги ПДР чітко визначений у національному законодавстві.
Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вказане правило покликане не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху як водіям, так і пішоходам. Виконання вимог цього пункту водієм, який починає рух, перестроювання чи будь-яку зміну напрямку руху, є однією з умов безпеки дорожнього руху від початку і до закінчення маневру.
Чинними ПДР зобов`язано учасника дорожнього руху під час виконання певного маневру проявити особливу увагу до дорожньої обстановки, що покладає на нього додатковий тягар пильності з метою нестворення небезпеки для інших учасників руху (наприклад пункти 10.5, 10.6, 14.5 ПДР). Такий тягар й міститься у положенні п. 10.1 ПДР.
Таким чином, колегія суддів вказала, що положення п. 10.1 ПДР сформульовано з достатньою чіткістю, щоб дати можливість учасникам дорожнього руху належно виконувати ці приписи.
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суд повинен з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було порушення зазначених правил одним водієм причиною їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Водій автомобіля при виконанні будь-якого маневру зобов`язаний оцінити дорожню обстановку. У даному випадку водій автомобіля змінював напрямок руху, здійснюючи лівий поворот з заїздом на прилеглу територію. При цьому, перед початком виконання маневру - повороту ліворуч, він не зупинився, тобто не оцінив наявну дорожню ситуацію, яка не дозволяла йому завершити маневр, не змінюючи швидкості руху. Дорожня обстановка складалася таким чином, що для завершення маневру (заїзду у двір) водію слід було пропустити пішохода-жінку, яка рухалася тротуаром з постійною швидкістю, не змінюючи темпу руху, створювала водію небезпеку (наближалася по тротуару до траєкторії руху автомобіля). На відео видно, що водій автомобіля, виконуючи маневр повороту ліворуч, через перешкоду для руху у вигляді пішохода, яка виникла зліва, був змушений загальмувати свій транспортний засіб.
Це, навіть, призвело до того, що мотоцикл контактував з правою ПЕРЕДНЬОЮ частиною автомобіля (водій автомобіля явно не оцінив своїх можливостей по завершенню маневру). Так, якби водій мотоцикла реагував не появу авто гальмуванням, не виключається, що він би в`їхав в задню частину авто. Але контакту було не уникнути.
У даному випадку саме водій мотоцикла мав правомірне очікування, що водій автомобіля дотримається ПДР і не розпочне маневр, який не буде в стані завершити без створення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. При цьому, перебування пішохода на тротуарі, який переходив проїжджу частину (в`їзд в двір) зліва направо по ходу руху автомобіля, не створювало для водія мотоцикла жодної перешкоди чи небезпеки, навпаки вимагало водія авто оцінити можливість маневру, а тому він (мотоцикл) і не повинен був враховувати його (пішохода) наявність при виборі для себе швидкості руху. Це навпаки по експертній практиці і їх спец літературі якраз і підходить під правомірне очікування, але не водієм авто, а саме водієм мотоцикла.
У практиці Верховного Суду України у справах про ДТП з обопільною виною (коли правила порушили і потерпілий, і обвинувачений) ключовим є правило: протиправна поведінка потерпілого не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, якщо його власне порушення ПДР перебуває у причинному зв`язку з наслідками. Порушення з боку потерпілого в таких випадках є лише обставиною, яка враховується судом при призначенні покарання чи визначенні розміру компенсації.
Коли ПДР порушують обидва водії, Верховний Суд зобов`язує суди встановлювати «критерій першопричини».
Постанова ККС ВС від 11 березня 2021 року у справі № 205/3735/17: Суд зазначив, що у разі ДТП за участю кількох водіїв необхідно ретельно досліджувати дії кожного з них. Якщо один водій створив аварійну ситуацію (наприклад, не надав перевагу в русі), а інший мав технічну можливість уникнути зіткнення (наприклад, шляхом екстреного гальмування), але не зробив цього через перевищення швидкості, то винними можуть бути визнані обидва.
Постанова Великої Палати ВС від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц: У цивільному аспекті, якщо обопільну вину водіїв доведено, але експертиза не може чітко розмежувати її відсотковий розподіл, шкода відшкодовується в рівних частках (50% на 50%).
Найчастіша категорія справ - коли пішохід переходить дорогу у невстановленому місці (часто у стані сп`яніння), а водій перевищує швидкість або неуважний (таку категорію рішень ВС слід також розглянути, адже і пішохід, і водій (кермувальник) є учасниками дорожнього руху, а відтак на них також поширюються вимоги Правил дорожнього руху, і недотримання яких також вивчаються на питання чи є зв`язок з недотриманням таких вимог з ДТП та наслідками, що настали в результаті ДТП.
Постанова ККС ВС від 14 січня 2025 року у справі № 592/7961/18: Суд підтвердив вирок водію за наїзд на нетверезого пішохода, який перетинав дорогу поза межами переходу. Верховний Суд наголосив: протиправність дій пішохода не звільняє водія від обов`язку виконати вимоги пункту 12.3 ПДР - негайно зменшити швидкість аж до повної зупинки автомобіля у разі виявлення небезпеки. Якщо водій мав технічну можливість зупинитися, але не зробив цього, він несе кримінальну відповідальність.
Суд залишив у силі вирок водію, вказавши, що поведінка потерпілого (перетин дороги у нетверезому стані за межами «зебри») хоч і є грубим порушенням ПДР, проте не виключає провини водія, який мав змогу вчасно зреагувати на перешкоду.
У цій справі водій скоїв наїзд на пішохода, який перебував в стані алкогольного сп`яніння і переходив дорогу за межами (!) пішохідного переходу. Пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження, а водія було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України.
ККС визнав: той факт, що внаслідок грубого порушення ПДР потерпілий створив небезпеку для дорожнього руху, не викликає сумніву. Однак, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був виконати вимогу пункту 12.3 ПДР.
У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Таким чином, той факт, що небезпеку для руху (тобто перебування пішохода на проїзній частині дороги) створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил.
До того ж, порушення ПДР потерпілим було враховано, зокрема і при визначенні покарання. Однак встановлено, що в прямому причинному зв`язку з наслідками знаходиться порушення водієм пункту 12.3 ПДР.
На що це впливає в суді?
Причинний зв`язок: Якщо експертиза доведе, що водій фізично не мав технічної можливості уникнути наїзду через раптову появу пішохода чи іншого авто, кримінальна відповідальність водія виключається (Постанова ККС ВС від 5 травня 2026 року).
На питання сторони обвинувачення до експертів, допитаний у суді експерт, на питання, чи мав технічну можливість уникнути ДТП ОСОБА_3 відповідь була однозначною - ТАК, мав таку можливість.
Постанова Верховного Суду має важливе значення для правозастосовної практики. Вона підтверджує, що водії несуть відповідальність за дотримання ПДР навіть у ситуаціях, коли небезпеку створюють інші учасники руху. Суд підкреслив пріоритетність обов`язку водія забезпечувати безпеку на дорозі, незалежно від поведінки пішоходів чи інших осіб.
Це рішення є орієнтиром для судів нижчих інстанцій у подібних справах, нагадуючи про необхідність ретельного аналізу причинно-наслідкових зв`язків між діями учасників дорожнього руху та наслідками, що настали.
Порушення ПДР самим потерпілим суди розглядають як обставину, що пом`якшує відповідальність водія, та часто призначають умовний строк (ст. 75 КК України) замість реального ув`язнення.
У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у справі № 278/1306/17 та ухвалі колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 23.10.2023 у справі №456/1223/16-к зазначено наступну правову позицію.
Загальновідомим фактом є те, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів, так і в силу людських помилок, необережності, необачності і порушення правил дорожнього руху, у зв`язку з чим на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як, наприклад, обмеження швидкості або заборони проїзду, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася.
Водій юридично зобов`язаний постійно бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (пункт 2.3 ПДР) та в разі виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 ПДР).
Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення небезпеки чи перешкоди для руху, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.
З огляду на вказане, визначальним фактором для визначення відповідальності водія за наслідки ДТП є об`єктивна можливість виявити небезпеку та технічна можливість уникнути спричинення цих наслідків.
Окрім цього, пунктом 7 постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
З огляду на досліджені судом докази, як письмові (у тому числі й висновки експертів), так і покази учасників, у тому числі й покази експертів, дії водія ОСОБА_3 полягали у виконанні маневру, який розпочинається із зайняття крайнього положення на своїй смузі для здійснення повороту. Момент перетину роздільної смуги є моментом виникнення небезпеки для водіїв на зустрічній смузі, а тому й обумовлює початок порушення за п. 10.1 ПДР, а тому порушення водієм авто не може бути вимушеним порушенням зі сторони кермувальника, що рухався у своїй смузі та у зв`язку з цим мав перевагу руху.
Крім цього, під час перевірки обставин доказами встановлено судом неодноразово, що водій автомобіля марки "Ауді А6", р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП: за показами експерта ОСОБА_12 - це зупинитись та дати дорогу зустрічному транспортному засобу. Натомість, досліджуючи відеозапис із зафіксованою подією ДТП, встановлено, що ніякої «зупинки» перед початком створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 не було.
В ході судового розгляду, з урахуванням досліджених доказів, в тому числі чітких показів експертів ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які попереджені про кримінальну відповідальність як за свій висновок експертизи, так і за покази надані в суді, так і з врахуванням показів свідків, дослідженого речового доказу - дисків з відеозаписами з місця події, якраз і доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час судового розгляду комплексно, на підставі доказів проаналізовано обставини цієї ДТП і неодноразово, різнобічними формулюваннями подані обґрунтовані висновки, що вказують на встановлення причинного зв`язку між вищезазначеними порушеннями ПДР, допущеними ОСОБА_3 , і спричиненням ДТП включно з її наслідками у виді спричинення тяжкого тілесного ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню.
Доказуванню у кримінальному провадження підлягають, подія кримінального провадження, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір завданої шкоди, розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.286  КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями потерпілого, його законного представника та свідків:

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5  суду пояснив, що 10.11.2024 батьків вдома не було, вони зранку поїхали до м.Львова. У батьків у шафі є поличка з ключами, він відкрив шафу і взяв ключі від гаража і від мотоцикла «Ямаха». Пізніше з товаришами поїхали заправили мотоцикл пальним і вирушили по вул.Шевченка в сторону того місця, де відбулась ДТП. Їхав зі швидкістю приблизно 50 км/год., до аварії. Погода була сонячна, дорога рівна. На мотоциклі їхав сам, ОСОБА_15 і інші друзі їхали на іншому мотоциклі позаду. Обставин ДТП не пам`ятає, отямився в лікарні, визнає, що швидкість перевищив. Побачив автомобіль дуже близько, приблизно за 15 метрів. Мав натискати гальма, розгубився натиснув на щеплення. Перед ним не було автомобілів, а на зустрічній смузі було багато автомобілів. Призначаючи покарання обвинуваченому, просить не позбавляти його волі, хоче, щоб він кошти за лікування віддав його батькам.

Повторний допит неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 .
Їхав по вул.Шевченка, на пішоходному переході біля магазину «ЦУМ» не було пішоходів і він його проїхав. Під`їхав до другого пішоходного переходу, зупинився, можливо котився, швидкість була приблизно 2-3 км/год. Від пішоходного переходу на його смузі руху автомобілів не було. Смуга руху була вільна, можливо за 200м якась машина їхала попереду. Він пропустив пішохода і почав свій рух. Його швидкість на час ДТП становила приблизно 90 км/год. Близько вулиці, яка є праворуч по ходу руху, побачив автомобіль «Ауді», який здійснював поворот ліворуч і тормозив. Резина була у середньому стані, АБС у мотоциклі немає.

Законний представник ОСОБА_6  суду пояснив, що транспортний засіб (мотоцикл) належить йому. Збереження транспортного засобу він забезпечив, ключі від мотоцикла зберігалися в шафі. Як син зламав замок в шафі, йому не відомо. Шолом у сина був. Посвідчення водія на той час син не мав. При призначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9  (мама обвинуваченого) суду пояснила, що в той день вона разом з сином та його дружиною їхала в автомобілі. Сиділа на задньому сидінні по середині. Рухалися в сторону вул.Львівська. призупинились, щоб повернути ліворуч. На зустрічній смузі нікого не було. Почали поворот, по тротуару йшла жінка, тому трохи призупинилися і в цей час відчули удар в праву сторону автомобіля. Це було приблизно о 16.00 год. Швидкість автомобіля була до 30 км/год. По їхній смузі були машини і попереду і позаду них. Шумоізоляція у автомобілі добра, сторонніх звуків не чути.

Свідок ОСОБА_16  (дружина обвинуваченого) суду пояснила, що 10.11.2024 вона з чоловіком і свекрухою їхали на пошту. Вона сиділа на місці пасажира спереду. Коли повертали на пошту, зупинились, щоб пропустити пішохода на тротуарі. Вона включала музику і відчула звук удару в праву сторону автомобіля, а саме – в передні праві двері. Після удару чоловік вийшов з машини, викликав швидку і поліцію. Вона вийшла через двері водія, так як праві двері були заблоковані. Коли пропускали пішохода, то не зупинялися повністю, а пригальмували, зменшили швидкість.

За клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що 10.11.2024 приблизно о 16.00 год. він їхав своїм автомобілем по вул.Шевченка. Перед тим, приблизно о 15.20 год. він зустрівся з ОСОБА_18 на стоянці заправки. Після цього поїхали по своїх справах. ОСОБА_19 поїхав вперед, а він – за ним. Коли ОСОБА_19 повернув ліворуч до Нової Пошти на вул.Шевченка, він почав рух дальше. Перед поворотом ОСОБА_19 зупинився, пропустив зустрічний автомобіль, зробив маневр ліворуч і зупинився частково на дорозі, частково на тротуарі, щоб пропустити пішохода. Коли він почав рух, побачив двох мотоциклістів, які обігнали машину, яка стояла перед пішоходним переходом по вул.Шевченка. Почув звук зіткнення, зупинився, вийшов з автомобіля і пішов на місце ДТП. Побачив, що автомобіль ОСОБА_19 частково на проїзній частині дороги і в нього в`їхав мотоцикліст. Тарас був з мамою і дружиною, вони всі разом їхали в автомобілі. Він бачив, що на проїзній частині дороги залишалась задня половина автомобіля Тараса. 

Письмовими доказами:
рапортом інспектора-чергового Стрийського РУП від 10.11.2024, яким зафіксовано повідомлення зі служби 102 про те, що 10.11.2024 о 16:08 год. в м.Стрий, вул.Шевченка відбулось зіткнення автомобіля з мотоциклістом;
електронним рапортом від 10.11.2024, в якому зазначено, що ШМД 613 доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія мотоцикла, який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження;
згідно висновку №194 від 10.11.2024, виданого лікарем КНП «ТМО СМОЛ», у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено;
протоколом огляду місця ДТП від 10.11.2024 з схемою та фототаблицями;
постановами слідчого про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.11.2024, протоколами зняття показань з технічних приладів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.11.2024, протоколами огляду предмету від 20.11.2024, а саме: відеозаписів, зроблених камерами відеоспостереження, об`єктиви яких спрямовано на проїзну частину вулиці Шевченка м.Стрий, та розміщені на фасаді приміщення магазину «Karcher» (вул.Шевченка, 77, м.Стрий) та магазину «Apple» (вул.Шевченка, 75, м.Стрий);
згідно постанови слідчого від 20.11.2024 призначено судову інженерно-транспортну експертизу із дослідження технічного стану мотоцикла «Yamaha FZ6» р.н. НОМЕР_2 ;
відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-24/28028-ІТ від 10.12.2024, на момент огляду гальмівна система переднього колеса досліджуваного мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в стані повної відмови, по причині руйнування бачка гальмівного циліндру приводу передніх.
На момент огляду гальмівна система заднього колеса досліджуваного мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в стані повної відмови, по причині руйнування кронштейна кріплення педалі керування заднім гальмом.
На момент огляду система рульового керування досліджуваного мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в технічно несправному стані, по причині пошкодження у лівій частині керма у вигляді тріщини його матеріалу, а також зміщення його у напрямку зверху до низу.
На момент огляду система освітлення досліджуваного мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) знаходиться в непрацездатному стані, по причині руйнування передніх та задніх покажчиків поворотів.
Несправності гальмівної системи (переднього та заднього колеса), системи рульового керування та системи освітлення досліджуваного мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ), утворились під час ДТП;

згідно постанови слідчого від 20.11.2024 призначено судову інженерно-транспортну експертизу із дослідження технічного стану автомобіля марки «Audi А6» р.н. НОМЕР_1 ;
відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-24/28029-ІТ від 10.12.2024, на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією.
На момент огляду система рульового керування досліджуваного автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією.
На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією.
Дане запитання щодо робочої гальмівної системи, системи рульового керування та системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ), втрачає технічний зміст;

згідно постанови слідчого від 20.11.2024 призначено судову інженерно-транспортну експертизу із транспортно-трасологічними дослідженнями визначення місця зіткнення мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) та автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 );
відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-24/28037-ІТ від 11.12.2024, зіткнення автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) з мотоциклом Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) відбулося на смузі що призначена для руху в напрямку до вул. Дрогобицька, в районі зафіксованої ділянки з уламками від ТЗ (див. схему до протоколу огляду місця ДТП, умовне позначення №5).
Встановити під яким кутом розташовувалась поздовжня вісь автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) та мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ), в момент первинного контактування одна відносно одної не представляється можливим, у зв`язку із тим, що в момент зіткнення, мотоцикл перебував у близькому до горизонтального розташуванні відносно поверхні проїжджої частини дороги, що у свою чергу унеможливлює визначення розташування повздовжньої вісі даного мотоцикла.
Так як встановити взаємне кутове розташування поздовжніх осей автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) та мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) одна відносно одної в момент первинного зіткнення не представляється можливим, то встановити під яким кутом були розміщенні вказані транспортні засоби відносно елементів дороги, не представляється можливим;

згідно протоколу огляду предметів від 03.12.2024 слідчий оглянув медичні документи ОСОБА_5 (оригінал епікриз/випиписки стаціонарного хворого №102147 від 10.11.2024; один рентген знімок на спеціальній плівці, один компакт диск на якому міститься КТ обстеження ОСОБА_5 );

відповідно до висновку експерта №148 від 10.12.2024, наданого за результатами проведення судово-медичної експертизи неповнолітнього ОСОБА_5 , встановлено, що згідно вивчених медичних документів у неповнолітнього громадянина ОСОБА_5 , 2009 року народження, лікарями виявлено: відкритий перелом діафіза (тіла) правої плечової кістки зі зміщенням кісткових уламків, рану на внутрішній поверхні у середній третині правого плеча, закритий перелом лівої гомілки, струс головного мозку, садна нижніх кінцівок - які утворилися від дії тупих предметів та тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 10 листопада 2024 року.
Відкритий перелом діафіза (тіла) плечової кістки, відповідно до пункту 2.1.3.м «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя у момент заподіяння. Закритий перелом лівої гомілки - є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Рана і струс головного мозку, разом та окремо - є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Садна, усі разом та кожне окремо - є легким тілесним ушкодженням.
Поєднання ушкоджень голови та кінцівок, значна важкість виявлених ушкоджень, характерні для отримання в умовах дорожньо-транспортної події;

відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024, за результатами проведення комплексної судово-автотехнічної та судово-фототехнічної експертизи: 
Швидкість руху автомобіля Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ), безпосередньо перед настанням дорожньо-транспортної пригоди, становить в межах 21... 24 км/год.
Швидкість руху мотоцикла Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 )
становить в межах 90...98 км/год.
З моменту, коли автомобіль марки Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 )
під керуванням водія ОСОБА_3 розпочав маневр лівого повороту і до
моменту зіткнення з мотоциклом марки Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_5 пройшло близько 2,44 сек.
В момент виникнення небезпеки для руху мотоцикл Yamaha FZ6 знаходився від місця зіткнення з автомобілем Audi А6 на відстані, яка знаходиться в межах 61,0 – 66,4 м. в залежності від швидкості руху мотоцикла.
В даній дорожній ситуації, при наданих на дослідження вихідних даних,
водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ) повинен був керуватись вимогами п. 10.1. та 10.4. Правил
дорожнього руху.
В даній дорожній ситуації, при наданих на дослідження вихідних даних,
водій ОСОБА_5 керуючи мотоциклом Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ) повинен був керуватись вимогами п. 12.3., 12.4. та 12.9.б). Правил
дорожнього руху.
З технічної точки зору, при наданих на дослідження вихідних даних, в
обстановці місця дорожньо-транспортної пригоди, у випадку обрання водієм
ОСОБА_5 керуючого мотоциклом Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 )
максимально допустимої швидкості руху в умовах місця ДТП, у вказаного
водія була технічна можливість попередити (уникнути) настання даної
дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення з автомобілем Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 )), шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування
свого транспортного засобу із заданого моменту виникнення небезпеки для
руху.
В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед
дорожньо-транспортною пригодою, при наданих на дослідження вихідних
даних, порівнюючи фактичні дії водія ОСОБА_3 керуючого
автомобілем Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ), з необхідними його діями у
відповідності до вимог Правил дорожнього руху, приходимо до висновку, що у
діях вказаного водія вбачається суперечність вимогам п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди
В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, при наданих на дослідження вихідних даних, порівнюючи фактичні дії водія ОСОБА_5 керуючого мотоциклом Yamaha FZ6 (номерний знак НОМЕР_2 ), з необхідними його діями у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, приходимо до висновку, що у діях вказаного водія вбачається суперечність вимогам п. 12.4. та 12.9.б). Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього судом досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого   ОСОБА_3 , надані стороною обвинувачення, а саме:
копію паспорта № НОМЕР_4 , згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Загірне, Стрийського району, Львівської області;
копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Audi А6 (номерний знак НОМЕР_1 ), власником якого є ОСОБА_3 ;
копію посвідчення водія серії НОМЕР_5 виданого 02.03.2023 ОСОБА_3 (категорії В та С);
копію полісу №222543569 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 04.08.2024, виданого ОСОБА_3 ;
вимогу УІАЗ ГУНП у Львівській області від 11.12.2024, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий;
довідку №982 від 12.12.2024, видану КНП «ТМО СМОЛ», відповідно до якої ОСОБА_3 під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За клопотанням сторони захисту судом досліджено та долучено до матеріалів справи наступні письмові докази:
заяву адвоката ОСОБА_8 від 22.07.2025 до Стрийського міськрайонного суду Львівської області щодо надання для ознайомлення із можливістю виготовити копії постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/1034/25 (провадження №3/456/549/2025) від 06.03.2025 та матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_20 за ч.1 ст.184 КУпАП;
копію постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/1034/25 (провадження №3/456/549/2025) від 06.03.2025 за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_20 за ч.1 ст.184 КУпАП;
копію титульної сторінки матеріалів справи №456/1034/25 (провадження №3/456/549/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_20 за ч.1 ст.184 КУпАП;
копію рапорту начальника СЮП ВП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_21 від 10.02.2025 про результати перевірки матеріалів з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_22 у вихованні сина ОСОБА_23 ;
копію супровідного листа слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_24 від 23.01.2025 щодо скерування начальнику Стрийського РУП за належністю матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення у кримінальному провадженні №12024141130001118 від 11.11.2024, що стосуються порушення ПДР України ОСОБА_25 ;
копію постанови слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_24 від 23.01.2025 про направлення за належністю матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення у кримінальному провадженні №12024141130001118 від 11.11.2024, що стосуються порушення ПДР України ОСОБА_25 ;
копію протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_22 серії НОМЕР_6 від 07.02.2025 на одному аркуші;
копію пояснення ОСОБА_23 наданого 07.02.2025 працівникам поліції з приводу ДТП;
копію пояснення ОСОБА_20 наданого 07.02.2025 працівникам поліції з приводу ДТП;
копію адвокатського запиту №24/25 від 29.09.2025 до Стрийської міської ради щодо виготовлення та надання схеми організації дорожнього руху із дорожньою розміткою і дорожніми знаками ділянки дороги між будинками №42 та 56 по вулиці імені Тараса Григоровича Шевченка в м.Стрию, Львівської області;
копію відповіді Стрийської міської ради №03-17/2192 від 10.10.2025;
копію адвокатського запиту №26/25 від 13.10.2025 до ГУНП у Львівській області щодо виготовлення та надання схеми організації дорожнього руху із дорожньою розміткою і дорожніми знаками ділянки дороги між будинками АДРЕСА_3 та 56 по вулиці імені Тараса Григоровича Шевченка в м.Стрию, Львівської області;
копію відповіді Стрийського РУП ГУНП у Львівській області №335653-2025 від 17.10.2025;
копію адвокатського запиту №27/25 від 13.10.2025 до УПП у Львівській області ДПП НП України щодо виготовлення та надання схеми організації дорожнього руху із дорожньою розміткою і дорожніми знаками ділянки дороги між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ;
копію відповіді УПП у Львівській області ДПП НП України №544аз/41/12/02-2025 від 21.10.2025;
копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що вручене 19.12.2024 ОСОБА_3 ;
копію пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, що вручена 19.12.2024 ОСОБА_3 .
Судом допитані експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які проводили по кримінальному провадженні експертизу №КСЕ-19/114-24/29181 від 18.12.2024. 
Експерт ОСОБА_12  надав суду показання, за змістом яких він підтвердив висновок експертизи. Дослідження проводились між двома транспортними засобами, згідно наданих даних. Діяння були у двох водіїв, тобто вина у ДТП обоюдна. Відстань між автомобілем і мотоциклом, з моменту початку маневру автомобіля, становить 61-66 м. Враховуючи швидкість мотоцикла в межах 90-98 км/год., до моменту зіткнення пройшло близько 2,44 сек. У водія автомобіля теж була можливість уникнути ДТП шляхом зупинення та надання дороги зустрічному транспортному засобу. Суперечність вимогам п.п.10.1 та 10.4 ПДР – означає порушення цих правил водієм автомобіля, а п.п.12.4 та 12.9б – водієм мотоцикла. Пункт 12.3 ПДР водій мотоцикла не порушив, оскільки гальмував, однак ДТП відбулась у зв`язку з тим, що він перевищив швидкість руху і при такій швидкості у нього була відсутня можливість уникнути зіткнення. Якщо б мотоцикліст при дозволеній швидкості 50 км/год. гальмував, то зіткнення з автомобілем не відбулось би. Згідно методичних рекомендацій зношеність шин мотоцикла не впливає на час гальмування і зупинку.
Експерт ОСОБА_14  надав суду показання, за змістом яких він підтвердив висновок експертизи. Робив тільки фототехнічну частину експертизи і дослідження проводив тільки по запитаннях, які йому задали, тобто питання 1-4. Інші питання ним не досліджувались, а тому надати на них відповідь він не може.

Оцінка доказів.
Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження та підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні. Досліджені документи є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України, тому суд визнає дані докази належними і допустимими.
Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою. 

Висновки суду.
Безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , 10.11.2024 близько 16:00 години, керуючи технічно справним автомобілем марки "Audi А6", р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ним зі швидкістю не менше 21 і не більше 24 кілометрів за годину по вул. Шевченка в м.Стрий Львівської області, при проїзді її ділянки неподалік будинку №44, при виконанні маневру повороту ліворуч, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на дорозі із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки 1.7 ПДР України, виїхав на протилежну смугу автодороги, відтак не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, а саме мотоциклу марки "Yamaha FZ6" р.н. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю не менше 90 і не більше 98 кілометрів за годину під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_5 , створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами. 
Обвинувачений ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки " Audi А6", р.н. НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), а саме:
- п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);
- п. 2.3 (підпункту «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);
- п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);
- п. 10.4. (водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодженням, небезпечні для життя у момент заподіяння.
Вказані правопорушення вимог ПДР обвинуваченим ОСОБА_3 , перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що у ході судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_3 в порушенні ним Правил дорожнього руху, а саме : - п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; - п. 2.3 підпункту «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; - п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; - п. 10.4. водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, - доведена повністю. Вказані правопорушення ПДР ОСОБА_3 , перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а самеспричинення неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень,тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлену судом обставину, яка пом`якшуює покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 286 КК України, у виді позбавлення волі. 
Водночас, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характеризуючі дані, з огляду на його поведінку після вчинення злочину, а саме: усвідомлення негативності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, та сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який просить покарати обвинуваченого не суворо, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства й вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.
Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо призначення додаткового покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти безпеки руху.
Санкція частини другої вищезазначеної статті, окрім основного покарання, надає суду можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи.
Отже, вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.20, 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а і характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, а також обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку при призначенні покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується з урахуванням обставин справи, даних про особу винного та інших обставин, які суд при вирішенні такого питання визнає необхідними для постановлення законного, справедливого та достатнього покарання.

Враховуючи наведене та беручи до уваги позицію потерпілого, який просить не карати обвинуваченого суворо, необхідність обвинуваченому забезпечувати сім`ю і працювати, додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами поставить обвинуваченого та його сім`ю у скрутне матеріальне становище, томусуд вважає, що додаткове покарання не слід призначати.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлявся. 
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (речові докази), накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2024 слід скасувати.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз у кримінальному провадженні, які становлять 21 887,25 гривень (а саме: інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу - 3979,50 гривень; інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу - 3979,50 гривень; інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічними дослідженнями визначення місця зіткнення ДТП - 5969,25 гривень; комплексної експертизи відео-, звукозапису та інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізм у ДТП - 7959,00 гривень), відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

З огляду на те, що строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на даний час закінчися (строк застосування до 15.03.2025), іншого запобіжного заходу обвинуваченому не обиралося і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому відсутні правові підстави для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд – 

ухвалив:

ОСОБА_3  визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (речові докази), накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2024 на автомобіль марки "Audi А6" р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл марки "Yamaha FZ6" р.н. НОМЕР_2 – скасувати.

Речові докази, а саме: 
автомобіль марки "Audi А6" р.н. НОМЕР_1 (вилучений 10.11.2024 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди) – повернути ОСОБА_3 ; 
мотоцикл марки "Yamaha FZ6" р.н. НОМЕР_2 , та мотошолом марки «Agu» (вилучені 10.11.2024 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди) – повернути власнику ОСОБА_6 ;
два компакт диски типу DVD-R (16х 120min об`ємом 4.7 Gb. із відеозаписами з камер відеоспостереження, які розміщені на фасаді приміщення магазину «Karcher», що за адресою: вул. Шевченка, 77, м.Стрий, Львівська область, та на фасаді приміщення магазину «Apple», за адресою: вул. Шевченка, 75, м.Стрий, Львівська область) – залишити при матеріаліх кримінального провадження;
оригінал епікриз/випиписки стаціонарного хворого №102147 від 10.11.2024; один рентген знімок на спеціальній плівці ОСОБА_5 , один компакт диск на якому міститься КТ обстеження ОСОБА_5 – повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 21 887 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн. 25 коп. 

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя 	ОСОБА_1